ÜDVÖZÖL SAMDAL-RI!
NYOLC ÉVE
Biztosan messzire megy, ha lemondja a telefonszámát.
- Tessék! - Köszönöm.
Mi legyen a mobilján lévő adatokkal?
- Töröljön mindent! - Oké.
KOREAI ÉTELEK
Ez az asztal jó lesz?
Tudom, hogy szerettek enni.
Úgy bizony.
- Te mit rendelsz? - Nem tudom. Itt minden nagyon finom.
Próbáljunk ki valami újat! Mit szólnátok ehhez?
Bocsássatok meg, elfelejtettem leadni egy munkát.
- Ne haragudjatok! - Várj!
Mi lelte?
- Kellemes karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
Én mondom, fergeteges, amikor ezt csinálja.
Tényleg?
Mit hoztatok a karácsonyi partira? Vettetek ajit?
Csak őrült jókedvet!
Átdobnád a referenciát, amit a magazin küldött?
Bele kell néznem.
Szia!
Azt hittem, már teljesen túltettem magam rajta.
De talán
épp ekkor ragaszkodtam hozzá a legjobban.
7. RÉSZ A SZAKÍTÁSSAL NEM MÚLIK EL A SZERELEM
Ok megint idekint van.
Egész életében henjo volt, keményen gürizett.
Elege lehet már a tengerből.
Akkor miért van mindig kint?
A helyében a tenger látványát se bírnám.
Na persze!
Még begipszelt lábbal is dolgoztál.
Amikor a férjem a termálfürdőben verte el a pénzét,
Gyeong-tae pedig megszökött a pénzemmel.
Tényleg.
Őt kergette, amikor eltört a lába.
Igazad van.
Csak nevessetek!
A tenger a legjobb hely, ha valakinek gondjai vannak.
Békés, és ott senki nem zavar. Igaz?
- Nem igaz. - Te tényleg szereted a tengert,
annak ellenére, ami veled történt.
- Igen. - Igaz.
Nincs olyan, hogy könnyű munka.
De az a jó, hogy mi nem mehetünk nyugdíjba, és nem versenyzünk másokkal.
Annyi a pénz, amennyit dolgozunk.
És dolgozunk, amíg az egészségünk bírja.
Ez igaz.
A tenger eleget ad, hogy együnk és tanuljunk.
- Bizony. - Így van.
Istenem, Ko asszony!
Yong-pil azt mondta, ne vedd le.
Hagyd fent!
Yong-pil megbántódik, ha látja.
Már nagyon elhasznált. Le kellene vennem.
Egyébként hol van ez a fiú? Tegnap óta nem láttam.
Yong-pil?
Tegnap a kontinensre ment.
Kivett fél napot.
- Hogy? - Igen.
Mire kell neki a szabadság? Hova ment?
Nem tudom.
Yong-pil munkahelyén mondták. Eun-u se tudja.
- Ő mondta? - Igen.
Azt hittem, mindent tudnak egymásról.
Én azt hittem, semmit nem tudnak.
Megijesztettél. Mi a baj?
Semmi.
Most mennem kell.
Pakoljatok össze, mielőtt hazamentek!
Micsoda?
- Elmész? - Ko!
Mi ez az egész?
Sang-tae!
Te jó ég, miért cipel ennyi mindent?
Jóságos ég! Készül valahova?
A lányomhoz a városba.
- Egek! - És te?
A városba a szemészhez. Homályosan látok.
Adja csak ide! Megerőlteti magát.
Még összeesik útközben.
Jaj, istenem, de kedves vagy!
Mindig olyan rendes vagy.
Induljunk!
Menjen csak!
Mi a baj?
Inkább a következő busszal megyek.
- Odavinné ezt az ülőhelyére? - Persze.
Te nem jössz? Sokára jön a következő busz.
Viszlát!
Indulunk már?
Igen, uram.
Vedd le róla a kezed!
Menjünk!
Te vagy az, anya?
Mit csinálsz?
Az miért van nálad?
Mondd csak,
még szerelmes vagy Yong-pilbe?
Miféle random kérdés ez? Miért kérdezel ilyet?
Jesszusom!
Ez itt…
Tényleg egyedül mentél Szöulba?
Tudod…
Éhes vagyok, nagyi.
Hékás!
- Én is, anya! - A mindenit!
- Akkor együnk! - Adj ennem!
- Ha-yul, moss kezet! - Jó.
Mindegy.
Mit csinálhat még mindig odakint ezen az unalmas szigeten?
Unatkozom.
Még mindig szereted, igaz?
Még mindig nem tetted túl magad Sam-dalon?
Úgy látod?
Nem baj, ha tetszik?
Mindig is kedveltem.
Akkor is, amikor még jártatok.
Sőt már jóval azelőtt is.
Nem akartam szólni róla.
De bűntudatom van,
valahányszor látlak.
Felejtsd el! Nem kell válaszolnod.
Most biztos feldúlt vagy, és össze vagy zavarodva.
Ez nyilvánvaló.
Annak kéne lennem?
Szerinted…
annak kellene lennem?
Feldúltnak?
Érzelmeket táplálok iránta.
Felőled ez oké?
Igen.
Micsoda?
Hé, Yong-pil!
Igen?
Régen tetszett Sam-dal.
Nagyon tetszett.
De miattad
nem mondhattam el neki.
Annyira bosszantó vagy!
Régen tetszett Sam-dal.
Vagyis nem…
Most is tetszik.
De miattad…
Te fafej!
Tényleg orvoshoz kéne fordulnod.
Ez nem tréfadolog.
Nemrég láttam egy dokumentumfilmet.
Mi is volt a címe? Alkohol okozta emlékezetkiesés?
Demenciává is súlyosbodhat. Még a végén ez lesz a veszted.
Ezek szerint már elmondtam neked?
Igen, vagy 17…
Nem, várj!
A legutóbbit is beleszámítva, összesen 18 alkalommal hallottam.
Rád való tekintettel úgy tettem,
mintha nem tudnám.
De valahányszor kezdem elfelejteni, megint felhozod.
Mekkora egy birka vagy!
Térj már észhez!
Nem emlékszem, hogy mondtam volna.
Hé, Sang-do!
Ne érezd magad rosszul…
amiért kedvelsz valakit, oké?
Különben is, nincs szükséged senki engedélyére ahhoz, hogy szeress.
Úgyhogy emiatt ne legyen bűntudatod!
A szívnek nem parancsolhatunk.
Tedd azt, amit a szíved diktál!
Ne tégy úgy, mintha elloptál volna tőlem valamit!
Túl jólelkű vagy.
Könnyű azt mondani.
Hogy kedvelhetném,
ha nem vagy túl rajta?
Ezért tettem fel neked a kérdést.
Táplálsz még érzelmeket iránta?
Sziasztok, pajtik!
Mit csináltok idekint az esőben?
Miért nem bújtok be az eresz alá?
Így meg fogtok fázni.
Ne nyúlj hozzájuk!
Miért ne?
Az anyjuk megérzi rajtuk a szagodat, és a sorsukra hagyja a kiscicáit.
- Tényleg? Van ilyen? - Aha.
Meddig guggolunk még itt?
Egy órája itt vagyunk. Begörcsölt a lábam.
De ha elmegyünk, megáznak.
Hoztam volna esernyőt, ha helyesen jósolod meg az időt.
De kontár vagy.
Már megbocsáss!
Még nem vagyok időjós, csak gyakornok.
Még ilyet!
Manapság úgysincs értelme előrejelzéssel bajlódni Csedzsun.
Úgy fest, hogy minden egyes nap esni fog.
- Ez igaz. - Jól van.
Cuki vagy, amikor felhúzod magad.
Annyira sajnálom őket!
Még túl kicsik, meg fognak fázni.
Mit tegyünk?
Frissítő zuhany!
Gyere ide! Még kihullik a hajad.
Csedzsun vagyunk. Itt tiszta az eső.
- Ez annyira király! - Megfázol. Gyere ide!
Miért csókoltál meg itt? Megláthatnak a szomszédok.
- Hé! - Menjünk!
RAGYOGÓ CSEDZSU, EGYÜTT A JÖVŐ FELÉ
Jin-dal a lánygimnáziumból hazajött?
A Rosebay bandából?
Igen, soha nem fogom elfelejteni őt. Annyit szenvedtem miatta!
Igen, mert terrorizáltad az iskolája diákjait.
Egek!
Ti nem mentek haza?
- De igen. - De, megyünk.
De miért jött vissza?
Hogyhogy miért? Nem hallottad?
A húga, Cho Eun-hye miatt.
Tudod, a híres fényképész, akiről cikkeztek.
Padlón van, így mindhárman hazajöttek.
Nem akartak mutatkozni Szöulban.
Kicsoda?
Ki van itt?
Igaz. Te Samdal-riben laksz. A henjók vezetőjének…
Sam… Sam-dal hazajött?
Végleg visszaköltözött Csedzsura?
A fenébe!
Mindjárt megvan.
A fenébe!
Egy jó időjós soha nem hagyná nyitva az ablakát, ha esik az eső.
A jó életbe!
A fenébe!
Mit csinálsz?
Nem esett bajod?
Tényleg kutya bajom.
Nem kell kenőcs a könyökömre.
Tudod, mit?
Ha megmarad a helye,
legalább…
Lesz miről mesélnem.
Titokzatos lennék tőle, menő sebhellyel…
Hadd nézzem!
Jól van.
Ne nyafogj!
Te ijesztettél rám, a te hibád.
Na és te?
Miért másztál fel a kerítésünkre, hogy leskelődj utánam?
Hát, mert…
Miféle időjós vagy te? Miért van nyitva az ablakod esőben?
Legutóbb, amikor úgy hagytad, tisztára átázott a matracod, emlékszel?
Igen, emlékszem.
Az esőnek hála patyolat tiszta lett a matracom.
Ki sem mostad. Hónapokig bűzlöttél, rémlik?
Azt mondod?
Értem. Szóval azért másztál fel a kerítésre és kukucskáltál be hozzám,
mert aggódtál miattam.
Hé, nem vagyok perverz!
Nyitva volt az ablak!
Vagy úgy! Az ablak.
Értem már. Be akartad csukni az ablakot.
Ezért másztál fel a kerítésre,
- és kukucskáltál be. - Megüsselek?
Jézusom, hogy lehetsz még mindig ilyen idegesítő?
Nézd meg, csuromvizes vagy!
Ne mondd el senkinek, hogy időjós vagy!
Senki sem fogja elhinni.
Látod, egy csomó mindenről fogalmad sincs velem kapcsolatban.
Képzeld csak!
Valóságos sztár vagyok a Meteorológiai Intézetben.
Jól hallod.
Ez az igazság.
A szöuli központból naponta hívogatnak, mert ki akarnak csábítani.
Nem vicc. Tök híres vagyok.
Tudod, már akartam is kérdezni.
Mások kapva kapnának rajta,
de te visszautasítod az ajánlatukat.
Miért? Kincset rejtettél el a szigeten?
Figyu!
Hogyan is érezhetném magam sikeresnek
egy idegenekkel teli városban senyvedve?
A sárkány kiemelkedik a patakból.
Te mehetsz Szöulba, én maradok a patak.
Patak a fenéket!
Marhaságokat hordasz össze.
Hé, elállt az eső!
Már nem esik.
Figyu, Yong-pil!
Igen?
Ne mondd el anyámnak,
hogy együtt mentünk Szöulba!
BESZÁLLÓKÁRTYA SZÖUL-CSEDZSU
ELŐREJELZÉSI NAPLÓ
Ne már, apa! Miért kutakodsz a cuccaim közt?
Ez a ház az enyém, a szoba is.
Hol van az arcszeszed? Az enyém elfogyott.
Fogd!
Vadonatúj, megtarthatod.
Átigazolhatnál
a szöuli központhoz.
Már megint ezzel jössz. Biztos beszéltél Han igazgatóval.
A munkahelyemen sincs magánéletem.
Felnőtt vagyok.
Előléptetést kaphatsz, ha kimész Szöulba.
El kéne fogadnod az ajánlatukat.
Idősen már nem lesz rád szükségük.
Figyelheted Korea és az egész világ időjárását.
Nem kell a naplódba jegyzetelned.
Csak firkálgattam. Ez minden.
Miért szaglászol a szobámban?
Nem fogok átmenni.
Mi az?
Amúgy miért akarsz ennyire a kontinensre küldeni?
Elmegyek, amint újra megnősülsz.
Akkor legalább emberi időben gyere haza!
Újabban későn jársz haza.
Mi van már megint?
Megtarthatod. Az én bőrtípusomra ez nem jó.
Ilyen korban olaj kell, nem arcszesz.
Dae-yeong? Jó ég! Menj arrébb!
Őrület, mi?
Hogy futhatott össze az AS Csoport igazgatójával itt, Csedzsun?
Én sem értettem.
Úgyhogy utánanéztem.
A namdal-ri vidámpark miatt jött.
- Úristen! - Mi történt?
Hű, milyen képet vág!
- Mi történhetett? - Szegény Dae-yeong!
Igazából a családja volt a probléma.
Ő mindig rendes ember volt.
Csakhogy Dae-yeong és a családja elválaszthatatlanok.
Mellesleg
miért lebzseltek folyton itt, mikor ott a nappali? Kifelé!
Mész valahova?
Megvan.
Hova mész?
Megtalálni Sam-dalt.
Mi?
Szia! Hova mész?
Túrázni
a Hallasan-hegyre?
Nem.
Megkeresem Cho Sam-dalt, és hátrahagyom Cho Eun-hye-t.
Te meg miről beszélsz?
Te mondtad, hogy keressem meg Cho Sam-dalt. Emlékszel?
Igen, tényleg ezt mondtam.
De…
Azt ne mondd…
Na ne!
Mi?
Azt ne mondd,
hogy az Olle-ösvényhez mész
magadra találni.
De, oda megyek.
Hova menjek megtalálni önmagam?
Mégis hova?
AZ OLLE-ÖSVÉNYEN ÖNMAGÁRA TALÁLHAT
„Az Olle-ösvényen önmagára találhat.”
Sam-dal, most megnevettettél.
Még mindig olyan butus vagy, mint régen.
Nem kell olyan messzire menned, hogy rátalálj.
Itt áll előttem. Ez Cho Sam-dal.
Jót szórakozol rajtam, mi?
Eleve te javasoltad.
Ez igaz.
De nem hittem, hogy ekkora ügyet csinálsz belőle.
Most még a Himaláját is megmásznád.
Ne piszkálj már, menj!
Elvigyelek?
Nem, csak menj!
Rendben.
Sok sikert!
Kinek képzeli magát?
Nem lesz könnyű megtalálnia Cho Sam-dalt.
Ne érezd magad rosszul,
amiért kedvelsz valakit, oké?
Ezért tettem fel neked a kérdést.
Táplálsz még érzelmeket iránta?
Vagy elengedted a múltat, és most már barátként tekintesz rá?
Ha azt mondom, nem vagyok túl rajta,
ki tudnád verni a fejedből? Nem.
Ez amúgy lehetséges?
Nem…
Nem.
Akkor is kedvelném őt.
Ám legyen.
Válaszolok a kérdésre.
Ha akarnám…
túltenném magam rajta.
De nem akarom.
Igazából…
sosem próbáltam…
elfelejteni Sam-dalt.
Mennünk kell, uram.
Biztos meglátott.
Hogy mondja?
Jin-dalról beszélek.
Gondolod,
hogy meglátott aznap?
Mármint Cho Jin-dal kisasszony?
Tekintve, hogy maga felé fordult,
egész biztos.
Milyen képet vágtam? Jól néztem ki?
Igazából
rémültnek tűnt.
Az ördögbe!
Az emberi ösztönök annyira kiismerhetetlenek!
Mi a következő program?
Estig a hotelben pihenhet, aztán várják a városházán.
Dae-yeong!
Jó napot!
Láttam, megint magával van tele az újság.
Micsoda találó becenév: „Suta Dae-yeong”.
A pletykalapok újságírói
neki köszönhetően üzleti újságírókká avanzsáltak.
Rendszeresen kellene edzenie.
Egy férfinek legyen erős a lába!
Ja, igaz, maga elvált.
Így nincs szüksége erős lábra. Visszaszívom.
Kérem, ne gúnyol…
Az apja halálra aggódja magát, hogy magára kell hagynia a cégét.
A családjuk nevetség tárgya lett,
miután az exneje leleplezte a visszaéléseiket.
Tízmilliárdokat költöttünk arra, hogy helyreállítsuk vállalatunk értékét.
Jeon Dae-yeong, térjen észhez!
Vagy bízza ránk a cég irányítását!
Csak bajt okoz.
Nicsak, jó napot!
Mostanában taekwondót tanulok.
Annyit edzettem, hogy önkéntelenül rúgok,
ha feldühödöm.
A maga lába gyengének tűnik.
Edzenie kellene.
Egy igazi férfinek…
Már van bőven elég nője. Jogos.
Mit művelsz, Jin-dal? Hol a modorod?
A modorom? Á, igen.
A modor valóban fontos.
Az a mottóm, hogy leutánozom az előttem állókat,
és úgy bánok velük, ahogy ők bánnak másokkal.
Kutyából nem lesz szalonna, nemdebár?
- Kutya? - Igen.
Igen!
Mit állsz itt? Menjünk!
- Kutya? - Kínos helyzetbe hozol!
Pimaszok!
Drágám…
Uram?
Igen?
Jól van?
Igen.
Úgy látom, a válás óta még nagyobb fajankó lett.
Ko titkár,
mit is mondtál, hol lakik?
Sudal-riban?
Hudal-riban?
Szám…
Megvan, Samdal-ri!
Jó napot!
Jól van, Ha-yul.
Tegyél a kosárba, amit akarsz!
Én állom.
Milyen alkalomból?
Csak úgy nem vásárolhatok neked?
Azt mondtad, nem szereted a falut.
Hogy őszinte legyek, én is utálom. Rettentően idegesítő.
És mit csinálsz, ha ingerült vagy? Vásárolgatsz. Oké?
Jól van. És most menj!
GYEREKTÁVCSŐ
Egy alkoholista szellem kísért a házunkban.
Hiába tározok be egy csomó sört, újra és újra eltűnik.
Három alkoholista szellem kísért a házunkban.
Máris végeztél?
Mit találtál? Hadd lám!
MÁSNAPOSSÁGI TONIK GYEREKTÁVCSŐ
Egy távcsövet?
Jó választás. A korodbeli gyerekek imádják az ilyet.
Nem azért vettem meg, mert kell.
Hanem azért, mert nem találtam mást.
És most siess!
AS SÖR
Mennyivel lehet jobb ez a sör a többi márkához képest?
Az idióta ötlete lehetett.
Hihetetlen.
Jaj!
Úristen!
Ko titkár!
Hogy s mint?
Nos…
Hazatalálsz egyedül?
Ismerem a falut, mint a tenyeremet.
Igen. Igazad van.
Szia!
- Foglalj helyet! - Jó.
Még mindig bojkottálod az AS termékeit?
Hát…
természetes, hogy egy ex bojkottálja a volt apósa termékeit, nem?
De a házasságod alatt is bojkottáltad.
Jó látni, hogy jól mennek a dolgaid.
Örülök, hogy még ott dolgozol.
Remélem, már senki sem piszkál.
Nem, hála neked.
Jól móresre tanítottad őket.
Mikor jöttél haza Csedzsura?
A találkozásunk négy év után elég intenzívre sikerült.
Ja. Nekem mondod?
Pont aznap kellett úgy kinéznem.
Szánalmasan néztem ki?
Nem.
Tízszer vagányabban néztél ki, mint amikor még házas voltál.
Amúgy mi szél hozott?
Bűntudatom volt,
hogy sosem hívtalak fel.
Végre emberi lényként kezelnek minket, hála neked.
A megmentőnk vagy.
De féltünk, és egyszer sem hívtunk fel.
Szörnyűek vagyunk.
Mit mondtam neked?
Nem ti vagytok a szörnyűek.
Kicsinyességből megtiltották, hogy találkozz velem,
te csak a munkádat féltetted, ne hibáztasd magad!
Ártatlan vagy, miért hibáztatnád magad?
Tudtam.
Semmit sem változtál.
Hol lehet Namchun?
Szia, anya!
A tengerparton vagyok.
A hajókat hívd először!
Kérdezd meg őket, mikor látták utoljára Namchunt!
A Halászati Minisztériumnál tudják, hol tűnt fel utoljára,
várjuk meg a válaszukat!
Micsoda?
Uram, ki tudna itt tenni?
Én figyelem tovább a partvidéket.
Gyerünk, Namchun!
HELYEZZEN BE 500 VONT
Ötszáz von?
Oké!
Oké.
A fenébe!
Egyedül vagy?
Akkor érted megyek.
Várj meg ott!
Ez meg mit csinál?
Elnézést!
Mi történt?
Van önnél 500 von?
Ki ez a férfi?
Csak egy fura fazon.
- Adna nekem 500 vont, kérem? - Hát…
Persze. Hogyne.
Egy pillanat!
Nagyon szépen köszönöm!
Nincs itt.
Gyerünk már, merre vagy?
Gyere elő, hadd lássalak!
Elnézést!
Hogy hívják önt?
Rajta, mutasd magad!
Hova valósi? Hol a gyámja?
Kérem…
Nem tudja a saját nevét?
Van esetleg névkitűzője?
Nem tudok segíteni, ha a nevét sem tudom.
Tényleg nem tudja a nevét?
Namchun!
Sikerült!
Ott van Namchun!
Namchun!
- Azt a mindenit! - Nam-chun?
Ja, igen. Az 500 von.
Hát…
- Most épp nincs nálam pénz, de… - Nam-chun?
- Mi? - Szóval ez a neved!
Nem szabadna egyedül bolyonganod itt. Nagyon veszélyes.
Honnan jöttél, Nam-chun?
Én?
A központból.
Hát persze, a központ.
Meg tudnád mondani a központ nevét?
CSEDZSUI SZOCIÁLIS KÖZPONT
Értem.
- Erről a központról beszélsz? - Aha.
Megnézem, hogy a közelben van-e, mondd meg a nevét!
CSEDZSUI DELFINKUTATÓ KÖZPONT GONG JI-CHAN IGAZGATÓ
„A Delfinkutató Központ igazgatója…”
Ne haragudj!
Kiabáltál és magadban beszéltél…
Magamban beszéltem?
Nem láttad Namchunt fickándozni?
Tegnap óta nem találtuk.
Pánikba estem, elvesztettem a fejem.
Megértem.
Fogalmam sem volt, hogy így rajongsz a delfinekért.
Hat évembe telt kiszabadítanom Namchunt.
Ez nem rajongás, fiamként szeretem.
Hogy lehetne nyugodt egy szülő, ha a fia eltűnik?
Igazad lehet.
Egy delfin a fia?
Mit mondtál?
Tudod, mit? Hagyjuk!
Ne, várj!
Hé, figyelj!
Meg tudom érteni, hogy olyan, mintha a fiad lenne.
Hogyne tudnám.
Ha-yul!
Az a kölyök…
Jaj, te!
Mi folyik itt?
Azt mondtad, ne lógjak furcsa emberekkel.
Akkor te mit csinálsz itt ezzel a fura fazonnal?
Lássuk, jól értem-e!
Azt mondta, hogy ne lógj velem, és hogy fura vagyok?
- Megmagyarázom. - Na én léptem.
Még soha senki nem hívott így.
Várj!
Szörnyen fogom érezni magam, ha így mész el.
Nem kell visszaadnod az 500 vont. Rendben?
Így kvittek vagyunk?
Mit csinálsz? Ez veszélyes.
Megijesztettél.
Menjünk!
Nénikém!
Menjünk, nénikém!
Mi…
Ha-yul!
Még mindig harcolsz a visszahelyezésedért?
Miért kérdezed? Le akarsz beszélni róla?
Vagy kétled, hogy sikerül?
Tudom, hogy az AS Csoport áll mögötte.
De nem fogom feladni.
Miért adnám fel, ha jogtalanul diszkvalifikáltak?
Nem tettem semmi rosszat.
- Vagy megkérhetnéd Jeon igazgatót… - Ácsi!
Szóba ne hozd azt az idiótát!
Látni sem akarom.
Jeon igazgató!
Ko titkár.
Mi szél hozta ide?
Hogy?
Mi… Miért?
Hát…
Hogy is mondjam…
- Téged kerestelek. - Uram?
Mi az?
Nos…
A Sambangsani szénsavas forráshoz szerettem volna ellátogatni,
de nincs meg a kocsim.
Munkaidő van, ugye tudod?
Hol voltál,
Ko titkár?
Akkor hogy jöttél ide?
Taxival.
Miért nem vitette el magát a forráshoz?
Micsoda?
Tényleg, mekkora ötlet!
Hogy én erre nem gondoltam!
Félreállnál, hogy hazamehessek?
Hogyne. Persze.
Nem ott lakom.
Ha nem itt, akkor…
Lássuk csak!
Várjunk!
A piros tetős az?
Ezen kék a tető. Ez nem…
Ez nem az.
Drágám! Én…
„Drágám?”
Most hogy szólítsam?
Elnézést!
Mit akarsz?
Hát…
Szóval…
Én csak…
Jól vagy?
Ide figyelj!
A bátyád megöl, ha itt lát.
A falnak is szeme van.
Ko titkár, siess!
Gyorsan!
Ma korán végeztél, Cho úr.
Igen.
Nem tudom, hogy a lányaid hazatérte miatt van-e,
de nagyon boldognak tűnsz.
Vidámságot hoztak a házba.
Egyáltalán nem. Csak nyűgöt jelentenek. Kettesben nyugisabb volt.
Meghiszem azt!
Egek, és most mit fogtok csinálni?
Megvetik itt a lábukat, mivel Sam-dal nem mehet vissza.
Ha jól sejtem, nincs több etyepetye a feleségeddel.
- Micsoda? - Micsoda?
- Sam-dal nem mehet vissza? - Persze hogy nem.
Hogy tehetné?
Miért ne mehetne? Ő döntött úgy, hogy nem megy.
Ártatlan. Visszamehet, ha akar.
- Értem. - Két nappal ezelőtt is volt Szöulban.
Valóban?
Igen.
Két napja?
Yong-pil nem pont két napja járt a kontinensen?
- De. - De.
Yong-pil is oda ment két napja.
Tényleg?
Helló!
Várjunk csak!
CSEDZSU IDŐJÁRÁSÁNAK MEGÖRÖKÍTÉSE VERSENY ÉS KIÁLLÍTÁS
Az időjáráson kívül sosem érdekelt semmi.
Ez most hogyhogy érdekel?
A Meteorológiai Intézet dolgozójaként
tisztában kell lennem a cégem rendezvényeivel.
Ez tökéletes Sam-dalnak.
Azt mondod?
Anyukám ma reggel látta Sam-dalt túrafelszerelésben.
Készült valahova?
- Alighanem. - A Hallasan-hegyre?
Nem tudom.
Meg akarta találni önmagát, vagy mi.
Hogy érted ezt?
Hova megy Csedzsun, aki magára akar találni?
Önmagunkra találni…
Az Olle-ösvényen?
Igen, az Olle-ösvényen.
Oda ment?
Mi bánthatja, hogy ilyen fiatalon egyedül jött ide?
Nem olyan fiatal, 40 körül lehet.
Még szingli vagy?
Igen.
Elvált vagy? Hol a férjed?
Ez az a program, ahol meg kell találnod magadban az erőt?
Hányan jelentkeztek erre a programra?
Előbb a tömegben kell megtalálnia magát.
Megállíthattad volna.
Az Olle-ösvény, bakker!
Nem lehetett megállítani.
De szenyó vagy!
Totál bekattantál?
Figyu, hallottam, hogy Szöulban voltál.
Na szép!
Miért?
Nem kötöm az orrodra.
Miért kérdezősködsz folyton?
Biztos Sam-dallal mentél.
Figyu, Yong-pil és Sam-dal együtt mentek Szöulba!
Sam-dallal mentél oda…
Nahát!
Olyan szép az ég, hogy haza sem akarok menni.
Indulás, emberek!
- Lemegy a nap. - Gyerünk!
- Menjünk! - Na, induljunk!
- Gyerünk! - Oké.
Te jó ég!
Hát így történt.
Ez azt jelenti, hogy azok ketten újra randiznak?
Hát nem nyilvánvaló?
Mi másért mennének együtt a kontinensre?
Yong-pil szerelme annyira tiszta iránta!
Jó estét, Ko asszony!
Hogyhogy ennyit késtél?
Szűzanyám! Talán azért, mert hosszabbak a nappalok,
én meg folyton álmos vagyok.
Kíváncsi vagyok, mit ettél terhesen,
hogy ilyen pokoli csáberővel megáldott lányt szültél.
Miféle marhaság ez?
Sam-dalról van szó.
Játssza a tudatlant.
Tényleg nem tudod?
Sam-dal és Yong-pil megint együtt vannak.
Micsoda?
Ki terjeszt efféle pletykát?
Azért még nem kell kiabálnod.
- Együtt mentek a kontinensre. - Na és ha együtt mentek?
Attól rögtön egy pár lesznek?
Nem járnak!
Elég a sületlenségekből!
Meg ne halljak többé ilyen abszurd badarságokat!
Az ördögbe is!
Nahát!
- Miért ennyire feldúlt? - Jól kiakadt.
Történt valami?
Jaj, te!
- Csirió! - Csirió!
Csirió!
Apa,
kérlek, beszélj anyával!
Beszélj vele te! Ehhez nekem semmi közöm.
Engem látni sem akar.
Nem is költesz pénzt itt.
Legalább megkérnéd, hogy segítsen nekem?
- Viheted! - Oké.
Láttam a főkönyvet. Szépen kerestél a múlt hónapban.
Nullszaldóra hoztuk ki.
Azt mondtad, neki adod az éttermet! És a többi fiad?
- Akkor legalább pénzt adj! - Még élnek a szüleink!
Fogd be, Sang-do!
Azt hiszed, sokat keresünk?
Nyolc évig törlesztettük, amit elvettél, Yeong-do.
Aztán még négy évig, amit a testvérünk elvett.
A szüleink 12 évig dolgoztak, mint a kutyák, miattatok.
Mondtam, hogy fogd be, te rohadék!
- Nem szégyelled magad? - Te kis szemétláda!
Gyere csak ide!
- Rendben. - Eressz el! Engedj el!
Te voltál a legfiatalabb, elnéző voltam.
A pokolba veled!
Hé! Tűnj el!
Te gazember!
Megkapom azt a pénzt vagy sem?
- Igen vagy nem? - Nem.
Ne már!
Elnézést!
Nagyon sajnálom!
- Mi volt ez az egész? - Jó ég!
Jól vagy?
Nem.
Bocsi. Persze hogy nem.
Yeong-do tud ütni, az egyszer biztos, nem igaz?
Nem ez az oka.
Csak kínosan érzem magam.
Előttem ne érezd magad kínosan!
Az, hogy sok pénze van
az embernek, nem mindig olyan jó dolog.
Miért kell mindig ezzel az énemmel szembesülnöd?
Figyu, kéred az én tejemet is mától?
Miért?
Én csak a kakaót szeretem.
Mi a baj ezzel az éneddel?
Mindig olyan büszke voltam rád.
Hallom, te segítettél felfuttatni az éttermet.
Gyerekkorunkban mindig én gondoskodtam rólad.
Most szuper verdád van. Sikeres vagy. Büszke vagyok rád.
Akkor meg mi a probléma?
Pontosan ez a probléma.
Nem akarom, hogy büszke legyél rám.
Nem akarom, hogy vigasztalj.
Én akarlak vigasztalni.
Úgy érzem magam, mint akit eltaposott egy elefánt.
Az az átkozott Olle-ösvény!
Megpusztulok!
Mindenem sajog.
Te jó ég, kisasszony!
Biztos nagyon fájhat a lába.
Aggódtam, hogy négykézláb fogsz mászni, amikor legközelebb látlak.
Te tudtál arról a csoportos túráról, ugye?
Hova mész?
- Valami gyógyszerért az izomlázra. - Már vettem.
Ne nevess!
Gyere, menjünk!
Ezt is vedd be!
Várj csak!
Ezt oda akartam adni.
- Fogd! - Hát ez?
Ez meg mi?
Nézd meg!
A Koreai Meteorológiai Hivatal fotókiállítást rendez.
Nevezned kellene.
Cho Sam-dalt kell megtalálnom.
Cho Eun-hye-t eltemettem a kamerával együtt.
Akkor nevezz be Cho Sam-dalként!
Elfelejtetted?
Sam-dal is imádott fényképezni.
Tizennyolc éve mentem el. Már nem ismerem olyan jól.
Nem is kell. A versenyszervező majd eligazít.
Felejtsd el!
A fényképezőgépem a szekrény mélyén van, nem tudom elővenni.
Mégis mennyire mélyre lehet elásva?
Jaj, de fáj!
Jól vagy?
Ennyire fáj?
Elég meredek. Segítsek feljutni?
Ne fáradj! Csak nem esik bajom.
Foglak.
Azt mondtam, megvagyok.
- Jól vagyok. - Foglak.
Micsoda? Te is voltál a kontinensen?
Mind a hárman?
Igen.
Yong-pil téged nem említett.
Minket miért nem hívtatok?
Ja. Senki sem pletykálna, ha tudnák, hogy te is velük mentél.
Miről pletykálnak?
Hogy Sam-dal és Yong-pil újra összejöttek.
Sang-dóról miért nem szólt Yong-pil?
Ennyire fáj? Ez komoly?
Jól szórakozol?
Hogy gondolod, mikor fájdalmaid vannak?
A barátom szenved.
Azt hiszem, a gyógyszerek egy kicsit segítettek.
Mindjárt hazaérünk.
Kérem, ne, Cho úr!
Nem, nem akarom. Képtelen vagyok rá.
Sam-dal,
én is…
képtelen vagyok rá.
Képtelen lennék nap mint nap látni téged.
Hogy viseljem el a látványod, ezzel a haraggal a szívemben?
Nem tudok Yong-pil nélkül élni.
Nem tudok nélküle élni.
Nem tudok Yong-pil nélkül élni. Kérem…
Én sem tudok a fiam nélkül élni.
Cho úr, kérem!
Nem tudok nélküle élni.
Nem tudok Yong-pil nélkül élni.
Nincs rád szükségem.
Szakítanunk kellene.
Várj már! Ez meg mi? Most viccelsz, ugye?
Miért szakítasz ilyen hirtelen?
- Szakítsunk! - Hé!
Cho Sam-dal!
Újra
együtt vagytok?
ÜDVÖZÖL SAMDAL-RI!
UTÓSZÓ
NYOLC ÉVE
Hadd töltsek neked!
A vaslemez olyan forró volt, hogy hanyatt estem.
Nekem
nehezebb volt elengedni téged,
mint ragaszkodni hozzád, és így
fájdalmat okozni.
Apa, egyébként…
Még mindig
neheztelsz rá?
Sam-dal összefutott
Yong-pil apjával.
Mi ütött beléd?
Boldog vagyok, mikor látlak.
- Láttad? - Látom, utánaolvastál.
Szia!
Mi a baj?
Fáj a mellkasod?
Te jó ég, a bójád megint virágos.
Hol van Ko asszony?
Riasszák a parti őrséget!
- Ko asszony! - Egy henjo
halászat közben eltűnt.
Yong-pil, az anyámról
beszélsz?
A feliratot fordította: Vig Mihály