ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
На Чеджу є непроханий гість, який прибуває щороку в квітні.
Сезон дощів,
який наче ревнує до прийдешньої весни.
Цей непроханий гість заходить до нас щовесни.
І завжди приводить з собою друга.
СЕРІЯ 8 СЕЗОН ДОЩІВ НА ОСТРОВІ ЧЕДЖУ
Добрий день.
Ви що,
знову разом?
Облиш, тату.
Таке питаєш.
Усе не так, пане.
Вибачте… Тобто…
Гарного дня.
Де ти була весь…
Що?
Що таке?
-Ти щойно… -Мамо.
Стежка Олле завжди була такою важкою?
Я думала, ходьба допоможе від болю в м'язах,
але не допомогла.
Я як побита.
Мабуть, треба подрімати.
Їсти хочеш?
Ні, я не голодна.
Чому ти закушуєш спиртне маринованими морепродуктами? Солоне ж.
Хизуєшся тим, що ти вдівець?
І чому не п'єш при світлі? Тут так темно.
Гребінці добре приправлені. Зварити на пару — саме те.
І не солоні.
Добре йдуть зі спиртним. Скуштуй.
Ось.
Там же огірки.
Ти ж знаєш, я не їм огірків.
Обов'язково було їх класти?
Огірки тут — головний інгредієнт.
Тоді просто викинь їх.
Я нікуди не кладу імбир, бо ти його не любиш.
Ти теж не любиш імбир.
Точно.
Ну добре, іди собі.
Я хотів випити на самоті, але ти зіпсував настрій.
Не зважай.
Додам рису і з'їм сам.
До речі, тату…
Ти досі
на неї ображаєшся?
Так.
ВІСІМ РОКІВ ТОМУ
Тату!
Не роби так зі мною!
Тату!
Відчини двері, тату!
Тату…
Тату!
Відчини двері!
Будь ласка…
Прошу, не роби цього!
Мама хвора?
Ти мене налякала.
Чому ти такий нервовий?
А що таке?
Чого ти хочеш?
Мама хвора?
Ваша мама?
Чого б це вона була хвора?
Ти несеш їй воду в кімнату.
Могла б і сама взяти.
А що, мені не можна принести вашій мамі води?
Тримай.
Вони майже здогадалися.
Я сказав «майже».
Думаю, ми повинні їм сказати.
Вони мають право знати.
Ох, не мороч голову.
Вони лише здіймуть велику бучу.
Це не питання життя і смерті.
Тобто?
Це і є питання життя і смерті!
Ось. Отут. Твоє серце.
Сказали, воно як бомба уповільненої дії.
Не нагнітай.
Як помру, то помру.
Мене смерть не лякає.
-Ко Мі-Ча! -Та боже.
Як ти можеш таке казати?
Заради всього святого.
Прокляття.
Лишенько.
Сам-Даль нещодавно перестріла батька Йон-Пхіля.
Що?
І що сталося?
Він щось їй сказав?
Ні, наші діти ж більше не зустрічаються.
Він нагримав на неї за те, що вони разом їздили на материк?
Сам-Даль у себе в кімнаті?
Ні, не треба.
Навряд чи вона про це говоритиме.
Я боялася, що це станеться.
Треба було просто переїхати,
якби ми знали, що Сам-Даль повернеться.
Я ж тоді пропонував.
Чому ти досі переймаєшся за Сан-Тхе?
Далі в новинах.
За чотири роки ринкова вартість AS Group
вперше вибула з переліку найкращих 20.
У 2019 році сім'ю власників конгломерату звинуватили у зловживанні владою.
Дружину і старшого сина директора Чон Гван-Ока
звинувачено в незаконному політичному фінансуванні.
Відтоді вони стрімко котяться…
Ну…
У тебе все гаразд?
Вони звітують про постійні збитки.
А зараз вони переживають найгіршу на цей час кризу.
Ринок…
Чорт забирай.
-Ха-Юль. -Так?
Учора…
Цей…
Ну…
Учора…
Що вчора?
Як би це сказати…
Чому ти назвала мене тіткою?
-Просто так. -Це якесь безглуздя.
Тобі не сподобалося…
що той незнайомець мені допоміг?
Тому?
Ні.
Тоді чому ти це зробила?
Просто в той момент я хотіла, щоб ти була моєю тіткою.
Це не має сенсу.
Мені це не до вподоби.
Чому ти хотіла, щоб я була твоєю тіткою? Я твоя мама.
Твоя тітка он.
Мамо, хіба це має значення?
Ти що, не бачиш, що я читаю?
Я знаю, але…
Що це зараз було?
Що?
Та що ж це таке?
Будь обережнішою!
Вона навіть про прокляття дев'яток знає.
Я ж не була з ним на побаченні. Він просто врятував мене.
-Ким він працює? -Звідки мені знати?
Стривай. Я таки знаю.
Це…
Щось, пов'язане з дельфінами…
Я не знаю. Він сказав, що він тато дельфіна.
Тато дельфіна?
Так.
Що це означає?
Ха-Юль може вдавати, що не знає, але вона все пам'ятає.
Ти що, забула?
Здається, тобі було десять.
Якось тато запросив до нас додому свою колишню однокласницю.
Ти стала плакати, щойно побачивши її.
Ти все питала, хто це, і вона так і не зайшла в наш дім.
Мусила піти геть.
Я зробила це лише тому, що тато привів додому незнайому жінку.
Я була ще малою.
А я про що?
Ха-Юль може здаватися дорослою,
але вона ще мала.
Боже.
Обережно.
Не мені читати мораль іншим.
«Новонароджений дельфін робить перший вдих над водою.
Мама-дельфіниха піднімає дитинча вгору».
Ха-Юль.
Ти лягаєш спати?
Так.
Тоді я теж лягаю спати.
Тримай.
Ха-Юль.
Принеси мені похмільний тонік.
Боже.
Ти нестерпна! Вчора знову напилася на самоті?
Вияви повагу до старшої сестри.
Ха-Юль.
Мене дуже нудить.
Купи мені тонік від похмілля.
Ото вже алкоголічка. Боже!
Мене зараз реально знудить.
Я тут вмираю.
Знаєте що?
З огляду на те, як Йон-Пхіль і Сам-Даль
знову зійшлися, як тільки зустрілися,
мабуть, вони дуже сумували одне за одним.
Йон-Пхіль же був самотнім, відколи розійшовся з Сам-Даль?
То це через Сам-Даль він ніколи не ходив на побачення наосліп,
які для нього влаштовував батько.
Боже, мені його шкода.
Досить уже. Пані Ко сваритиметься, якщо почує.
Вона має рацію.
Пані Ко заперечувала, що вони зустрічаються.
Це неправда.
Вони їздили разом на материк, тож питання закрито.
Не ставати ж їм знову друзями.
Я теж їздив.
На материк.
То ви туди втрьох їздили?
-Так. -Ого. Я ж казала.
Вони їздили просто як друзі.
Що…
Сан-До.
Чому ти причепився до них третім зайвим?
Хай би собі побули вдвох.
Повірити не можу.
Ох ти й тупий.
Йон-Пхіль так і не зміг забути Сам-Даль.
Треба було залишити їх наодинці.
Ти ніколи не чув про романтику?
Чого ви розходилися?
Мамо, чого ви замислилися? Ще в аварію втрапите.
Куди ти їдеш?
Я?
Віддати вам оце.
Забудь. Я ж сказала, я її не хочу.
Мамо, я з'їв гребінці, які ви мені дали.
Приправив їх огірками й цибулею і додав трохи рису.
Ти їх з'їв?
Авжеж. Я знаю, що ви зловили їх спеціально для мене, тож з'їв усі.
А твій тато? Теж їв?
Я думав, то для мене.
Тому з'їв їх сам.
Усі? Я ж так багато тобі дала.
Так, до одного.
Ну добре. Молодець.
Приїхала Сам-Даль.
Вона поживе тут деякий час, тож постарайся не стикатися з нею.
Не кажи моїй мамі,
що ми разом їздили в Сеул.
Мамо.
Ви на мене сердитеся?
Я щось не так зробив?
Ні.
Ти не зробив нічого поганого.
Тоді добре.
До зустрічі.
Бабусю! Дідусю!
Привіт.
Легкий на спомин. Йон-Пхіль приїхав.
Привіт.
-Добрий день! -Вітаю!
Ви всі сьогодні приїхали раніше за пані Ко.
-Так. -Авжеж.
Привіт.
Ви, хлопці, посварилися, чи що?
Чому вам так ніяково вітатися?
-Ми не сварилися. -Що таке?
Ми надто дорослі для сварок.
-Це для буйка пані Ко? -Так.
Ніхто не піклується про неї більше ніж ти. Ти їй як син.
Що? Не будь їй сином, Йон-Пхілю.
Будь їй зятем.
Боже, ви знову за своє.
-Пані Ко приїхала! -Ой.
Добрий день, пані Ко!
Мамо!
Пані Ко!
-Нічого собі. -Боже.
Що найшло на Сан-До?
-А що таке? -Гадки не маю.
Мій син ніколи не носив мій буйок, а цей он носить для пані Ко.
Тепер Сан-До — справжній бізнесмен.
Він знає, кого треба схилити на свій бік.
Ваша правда.
Пані Ко, може, дасть йому безкоштовного восьминога, як буде чемний.
-І профспілка рибалок не нитиме. -Так.
Боже, в тебе знову буйок весь у квітах.
Йон-Пхіль не просто так його їй підсовує.
Що?
Він хоче, щоб усе було на висоті навіть під час риболовлі.
Не меліть дурниць.
Там, де ми будемо сьогодні рибалити, багато рифів,
тож пильнуйте за течією.
-Гаразд. -Добре.
Ходімо!
Гаразд, жіночки.
Не будьте жадібними.
Як захекаєтеся, зупиняйтеся.
Ви теж, мамо!
Як захекаєтеся, зупиняйтеся!
Щасти вам, пані!
Обережно там!
-Обережніше там унизу! -Добре!
Вітаю, директоре Хане.
Ого, у тебе, мабуть, рука вже затерпла.
Що ти там робиш?
Що? Ви за мною стежили?
Пане Хане!
Повертайся сюди, негіднику.
УЗБЕРЕЖЖЯ САМДАЛРІ
Що?
Те мале…
От ідіот.
Він не хоче їхати, що я зроблю?
Я переконую його вже кілька років.
Переконуй краще.
До речі, чого це ти раптом відправляєш його у штаб-квартиру?
Раніше ти у справи сина не ліз.
Що?
Ти ж казав, що йому пропонували посаду в штабі.
Як державний службовець, він має діяти за наказом.
Зрозуміло.
Буду далі його переконувати.
Синоптику Кане.
Принеси лист про призначення Йон-Пхіля.
Знову?
Махніть рукою. Він не хоче їхати.
Бо надто любить Чеджу.
Не смішіть мене.
Спочатку він мріяв працювати в Женеві, у Швейцарії.
У ВМО.
Всесвітня метеорологічна організація?
Туди…
беруть лише по одному працівнику з кожної країни.
У нього були неабиякі амбіції.
Але чому він не хоче зараз працювати в штабі?
Без поняття. Звідки мені знати?
Що це таке?
Для Чо Сам-Даль, яка прагне знайти себе.
Подарунок від її колишнього хлопця.
Агов, Сан-До!
Іди сюди!
Куди йдеш?
-Хочеш ще одну пляшку? -Що?
-Ти допила все до краплі. -Так.
-Куди прямуєш? -Та…
Я оце гуляв.
-Гуляв? -Так.
Тоді побачив юну леді, яка допивала пляшку до дна.
Тож мусив зупинитися.
Що? «Юну леді»?
Давай я прогуляюся з тобою.
Я ще не протверезіла, хотіла вийти на свіже повітря.
-Тільки переодягнуся. Почекай. -Добре.
Зачини вікно!
Так. Я скоро.
Ходімо. Тримай.
Ми просто пройдемося районом. Нащо пляшка з водою?
Пізніше захочеться пити.
Ходімо.
Ти часто буваєш біля мого будинку.
Що?
Твій відеореєстратор зняв репортера, який приходив до мене додому.
Точно.
-Ця вулиця ширша… -Ходімо сюди.
Звісно.
Повз те дерево і вздовж моря.
А додому повернемося через Намдалрі. Домовилися?
Звичайно.
Нащо ти все плануєш? Це просто прогулянка.
Можна піти світ за очі.
Усе одно треба визначитися з маршрутом.
Бо так заговоримося, що ще підемо не тим шляхом.
Облиш. Тут ми не заблукаємо.
Ти вже геть як мешканка материка.
Ні, це тут ні до чого.
Боже.
Знаєш що?
Мені цікаві туристи з материка, які приходять у наш ресторан.
Стоять у черзі по дві години, але не їдять їжу відразу.
Спершу роблять купу фото.
А потім ретельно планують свій графік під час їжі.
Цікаво, чи хоч відчувають її смак?
Мені їх шкода, вони не можуть насолодитися відпусткою на повну.
Вони планують, бо дуже цінують свій час.
Не треба їх жаліти.
Просто вони хочуть витрачати свій час з розумом. Господи.
Що? Ти теж так робиш?
Так. Я люблю планувати.
Тож я і кажу, що тобі треба трохи розслабитися.
Ти тут не в гостях.
Розслабся і йди туди, куди ведуть ноги.
Їж що хочеш. Носи що хочеш.
Учора ти ідеально вписалася в натовп інших перехожих.
-Я думав, що ти профі. -Облиш.
Це твоє рідне місто.
Нікого не цікавить, що ти кидаєш і в що вдягаєшся.
Мені важко щось кидати на півшляху.
Неправда.
Чо Сам-Даль, яку я знаю, колись звали Чо-Яка-Кидає-На-Півшляху.
Не дратуй мене.
-Що ти там знаєш? -Та добре.
Мелеш дурниці.
Але це правда.
У чому справа?
ПРОПОЗИЦІЯ ПРО ПРИЗНАЧЕННЯ
Боже, припини вже. Я не поїду.
Я теж махнув на тебе рукою,
але твій батько благав мене вмовити тебе.
Мій батько?
У глибині душі я знаю, що ти хочеш поїхати.
Я вже майже на пенсії, та навіть я б хотів поїхати і робити справжні речі.
Ти так сильно любиш свою роботу, не їхати не має сенсу.
Я чув, що ти аналізуєш погоду в Кореї по всьому світу.
Це просто…
Я роблю це, коли мені нудно. Це хобі…
Хобі, аякже.
Йон-Пхілю, не відмовляйся.
Подумай про це з усіх боків, поглянь на ситуацію в цілому.
Подумай про всі можливості аналізу, які будуть у тебе в штабі.
Ти завжди мріяв потрапити в Женеву, у Швейцарію.
З тобою все гаразд?
Що тебе відволікло, що ти опинилася біля цих рифів?
Після Сеулу ти ніби спокійніша.
Не спішиш розповідати всім, що ти не зазнала невдачі.
Не дражни мене.
Який там спокій.
Знайти себе й віднайти внутрішній спокій нелегко.
Я починаю думати, що варто зосередитися просто на пошуку себе.
Але раптово відчуваю, як здіймається лють. А потім вщухає.
Усе таке несправедливе, аж кортить повернутися і влаштувати сцену.
Тоді я себе заспокоюю.
Емоційні гойдалки щодня.
Мені аж полегшало.
Чому? Бо я по-різному поводжуся?
Так.
Це просто означає, що в тебе здорові емоції.
Якби ти махнула на все рукою і сказала, що всіх пробачила,
я б відвів тебе до психіатра.
Та що це з тобою?
У тебе так добре виходить. Ти сьогодні в ударі!
Що виходить?
Утішати мене.
Припини.
Я піклувалася про тебе, коли ми були малими.
Коли ти так виріс і навчився так добре мене втішати?
Не дражни мене.
О, вони, мабуть, повернулися з рибалки. Ходімо. Не стій.
Боже. З тобою все гаразд, пані Ко?
Я в нормі. Нічого страшного.
Ти навіть поранила руку.
Ти завжди така обережна, то чому ж сьогодні така неуважна?
Сам-Даль!
Добрий день, пані!
Краще припинити засмучувати мати.
Кажуть, кінь на чотирьох, та й то спотикається.
Твоя мама ледь не потрапила в аварію.
Що?
Ти поранилася, мамо?
Як це сталося? О ні!
Я в порядку.
-О ні! -Мама Ин-У вчасно її підхопила.
Дякую, пані.
Важко повірити, але вона спритна під водою.
Що це було? Ти мене дражниш?
Годі вже. Їдьмо.
Давай я понесу, мамо.
-Відійди. -Гаразд.
Таке важке.
Мамо, я можу…
-Ми підемо. -Бувайте.
Мамо…
Тримайся міцніше,
бо ще впадеш.
Добре.
Мамо, ти любиш рибалити?
Працювати ніхто не любить.
Ми працюємо, щоб вижити.
То не працюй. Я ж казала, що висилатиму тобі гроші.
Боже.
Ні, дякую.
Чого це я маю брати гроші у своїх дітей?
Я зароблятиму власні гроші, доки не помру.
Господи.
Я нічим не заслужила твоїх грошей.
Боже.
Ти про що? Ти для мене багато зробила.
Швидкісна поїздка на велосипеді освіжає.
Що?
Що сталося?
Тобі боляче? З тобою все гаразд?
Болить у грудях?
Це через каву.
Я випила чашку після обіду,
а тепер серце як не вискочить.
Ти пила розчинну каву, так?
Я ж казала пити тільки одну чашку на день. Боже.
Не чіпай, просто йди в дім. Воно смердить.
-Нічого. Твоя рука… -Не бігай коло мене.
Шуруй.
Мені буйок треба висушити.
Серйозно?
Ну добре.
Тобі, мабуть, знадобиться ще одна миска…
Куди це вона?
Коли збудуємо парк розваг,
цей район розквітне.
Пане, збирачі морепродуктів Намдалрі відпочивають тут
перед тим, як іти рибалити.
Тут неглибоко, можна відгородити, й буде дитячий басейн.
Глибина буде цілком безпечна.
-Ну добре. -Гаразд.
-Підемо туди? -Звісно.
Дивіться під ноги.
Слухайте…
-Сюди, будь ласка. -Ходімо.
Отже, парк розваг…
Тож…
Так, пане?
Що таке, пане?
Хутко кажіть, що хотіли, пане.
Ну…
То ти підтримував з нею зв'язок увесь цей час?
І не сказав мені?
Бо вона попросила?
Я не знаю.
Та годі тобі.
Чому вона на Чеджу? Вона працює в місцевому аеропорту?
Повторюю, я не знаю, пане.
Облиш.
Чому ти прикидаєшся дурником?
Про що ви говорили?
Пане,
вона просила, щоб ви не потрапляли їй на очі.
Що? Я?
Так.
А…
Ясно. Он як?
Морозиво розтане.
Ходімо вже додому.
Дідусеве кавунове морозиво перетворюється на сік.
Ти мене чула?
Чорт. Сьогодні я теж їх не бачу.
Спускаєшся?
Обережно.
Чому тебе раптом зацікавили дельфіни?
Просто так.
Ми ж на Чеджу. Треба їх цінувати.
Так, ми на Чеджу.
Почекай.
ПАРК AS СТВОРИТЬ 10 000 РОБОЧИХ МІСЦЬ
Десять тисяч робочих місць.
Усі жителі села зможуть заробляти, працюючи в цьому парку розваг.
Не дивно, що вони радо погодилися, так?
До речі,
чому ви наполягали проїхатися повз Самдалрі?
Щоб вона помітила?
Я хочу побачити місцевість навколо парку і прилеглі села.
Усе роздивитися — наша робота.
Хіба це і не твоя робота?
Лише моя?
Тут теж гарно.
Я щаслива щоразу, коли бачу тебе
Ти куди, Ха-Юль?
Знову зустрілися.
Чорт.
Ти бачив?
Що?
Дельфінів?
Ти бачив, як Намчун підняла Орйонга, щоб той зробив свій перший вдих?
Що?
Звісно. Я навіть бачив, як Намчун народжувала Орйонга.
Ти зробила домашнє завдання.
Добрий день.
Що відбувається? Чого ви там стоїте?
Хто він такий?
Зупинися, секретарю Ко. Стій.
Стій!
Ха-Юль, так?
Якщо хочеш дізнатися про дельфінів,
сходіть з тіткою в наш дельфінарій.
Я їй не тітка, я її…
Мамо!
«Мамо»?
Що?
ЛАЙНЕР ТАМРА
ЛІКАРНЯ ЧЕДЖУ РЕГУЛЯРНИЙ ОГЛЯД — 15:00
КОРИСНІ ДЛЯ СЕРЦЯ ПРОДУКТИ
Охо-хо.
-Тату. -Так?
Ти хворий?
Не вигадуй. Зі мною все чудово.
Тоді чому в тебе регулярні обстеження в лікарні?
Що?
Це…
Нащо ти на це дивишся?
Це я піклуюся про Мал-Сук, нашу стару сусідку.
Записую її на прийом до лікаря.
Тату…
Що сталося?
Тобі боляче?
Це через каву.
Я випила чашку після обіду,
а тепер серце як не вискочить.
ГОРДІСТЬ САМДАЛРІ! ЧО ЙОН-ПХІЛЬ ТУТ!
ЗНІМИ ПОГОДУ ЧЕДЖУ ФОТОВИСТАВКА
Та боже!
Перепрошую, Сам-Даль.
У тебе хобі — зазирати в мою кімнату?
Чому ти в фургоні?
Бо я щойно приїхав з роботи.
А. Ясно.
А чого не заходиш у дім і сидиш у фургоні?
Складав паперовий літачок.
Робив це у фургоні,
але оскільки ти вийшла, цей літачок не полетить.
А просто сяде на тебе.
Я ж казала, що не візьму в цьому участі, не марнуй папір. Забирай.
«Не марнуй»? У мене купа флаєрів. Я згорну кожен із них у літак.
Тому вирішуй.
Тобі більше немає чим зайнятися?
Немає.
Слухай…
Забудь про конкурс.
Я…
Я хочу в тебе дещо спитати.
Ти зараз вільний?
Що таке?
Ти не знаєш, чи з моєю мамою щось не так?
Ти про що?
Ти знаєш про неї практично все.
Ми з сестрами так давно тут не живемо.
Ти справді нічого не знаєш?
Вона захворіла і їздить в лікарню?
Чи останнім часом погано виглядає?
Здається, щось не так,
але тато теж мовчить, як партизан.
Хто її знає.
Що? Ти теж не знаєш?
Може, я помиляюся.
Якщо ти думаєш, що щось не так,
то, можливо, твоя правда, адже ти знаєш її найкраще.
Відвези її в лікарню, якщо так хвилюєшся.
Знаючи, яка вона вперта,
зробити це може бути нелегко.
Агов!
Що ви там робите удвох?
Слухай. Що ти робиш?
Ти й у дім за мною зайдеш?
Мої батьки схоплять гарпун, як тільки побачать тебе.
Гарпун?
Краще тобі не знати.
Тож якщо дитина
такого зросту, їй, мабуть, роки чотири?
Тобто ти народила її чотири роки тому.
Вона не твоя.
І яка 4-річна дитина може бути такою високою?
Їй дев'ять.
Дев'ять…
Дев'ять?
Тоді…
Дев'ять років тому це було б…
То моя племінниця!
Ясно тобі?
Принеси знадвору хіджікі.
Боже, люди, мабуть, думають, що в цій родині повно алкоголіків.
Племінниця. Зрозуміло.
То вона твоя племінниця.
Тепер усе стало на свої місця. Так.
-Слухай, Чон Де-Йоне. -Так?
Здається, минулого разу ти мене не зрозумів.
Відроджуй свою компанію замість того, щоб марнувати тут свій час.
Замість того, щоб бути тут зі мною…
Що з тобою таке?
Я просто був…
радий тебе бачити.
Мені завжди було радісно,
тому захотів побачити тебе знову.
Як би я старанно не працював над проблемами компанії,
ти знаєш, вони не вирішаться.
Так.
То й нічого.
Це я
спричинила ці проблеми.
Ти була не винна…
Батьку…
Хто…
Хто це?
Чорт забирай.
Іди звідси. Згинь. Хутко.
Тату.
Ти куди?
-Я сортував сміття. -Зрозуміло.
-Хто це був? -Дорогу.
Якийсь чоловік питав дорогу.
Просто йдіть прямо тією дорогою!
Я винесу сміття. Давай.
Але якщо піде прямо, зайде в глухий кут.
Повертайся в дім, тату.
Малою я цього не знала, але тут класне місце.
Хіба ти не бачила це минулого разу?
А хіба бачила?
Вона була не в тому стані, щоб озиратися.
Бо була п'яна й ревіла. Боже.
Що?
Що таке?
-Що? -Ти, мале…
Що ти зробиш?
До речі,
ми вп'ятьох дуже давно не збиралися разом.
Я думав, цей момент не настане ніколи.
Як тут гарно.
Насолоджуйся, скільки влізе.
Чуєте,
ви двоє?
Що у вас?
-Що? -Що?
Уже так пізно, ніч.
-І що з того? -Чому ви були тут самі?
Що цього разу? Що?
Ви знову разом…
Кьон-Тхе, випий!
А ви, хлопці?
Що ви втрьох робили тут так пізно?
Ми друзі.
Вони теж!
Якщо вони не друзі, ким іще вони можуть бути?
Правильно я кажу?
Ага.
Твоя правда.
Мій любий друг Кьон-Тхе, страшенно добрий, але тупуватий.
«Так, ми йшли пліч-о-пліч у пізній час,
згадували старі добрі часи, проведені разом».
Таку відповідь ти хотів почути?
Що?
Які ще «старі добрі часи»?
Та господи.
Усі тут знають про наше минуле.
Вони мовчать про це не тому, що не знають.
Вони просто тактовні, ясно?
Тактовні! Ясно?
Але, авжеж, я розумію, що це важко
для людини, яка все життя самотня, як ти.
Ось чому, так? Бо ти не знав?
-Я… -Авжеж. Звідки йому знати?
Боже. Я знав, що вона тебе провчить. Ти не рівня Сам-Даль.
Що я зробив?
Ти теж казав, що тут щось нечисто.
-Коли я таке казав? -Казав.
Що це таке?
Що?
Це не та виставка в нашому офісі?
Ти береш участь?
Це не так і погано.
Спробуй.
Звідки ти про неї знаєш?
Про виставку знає лише кілька людей.
Ти про що? Це я їй сказав.
Слухай, я фешн-фотограф, який задає тренди.
Пейзажна фотографія — не моє.
А колись ти цим займалася.
У мене багато твоїх фото.
Що?
Ти впевнений, що це я знімала? Вони всі не в фокусі.
Так, це твої.
ВЕСНА НА ПІКУ ДОДУБОН 3MOON
Весна?
Це точно було навесні?
Я ще ніколи не бачив пік Додубон таким похмурим.
От зараза.
Слухай, а звідки в тебе мої роботи?
Твої роботи?
Я теж так умію фотографувати.
Чо Ин-Хе посоромилася би цього.
От мале…
Подивимося. У мене тут є ще ганебніші штуки.
Ти даси їм і далі тебе принижувати за ті ніякові фото?
Той клятий Кьон-Тхе…
Навіть я не маю цих фотографій. Він божевільний фанат чи що?
До речі, чи не краще фотографувати, ніж ходити стежкою Олле?
Ти…
У мене так:
якщо я кажу ні, то вже не передумаю.
-Бувай. -Добре.
Бувай.
Якщо передумаєш, будь на вулиці до 7:00 ранку.
-Я піду з тобою, відправимо твою анкету. -Я сказала, забудь.
Серйозно, о 7:00 ранку!
Я чекатиму п'ять хвилин.
Вони всі розмиті.
Аж смішно.
Трясця.
ЗНІМИ ПОГОДУ ЧЕДЖУ ФОТОВИСТАВКА
ПОДАТИ ЗАЯВКУ
СТРОК ПОДАЧІ ОНЛАЙН СПЛИВ
Він порекомендував те, що скінчилося?
ЗАЯВКИ НА МІСЦІ ПОДАЮТЬСЯ ДО ТРАВНЯ
Існує тип дощу, характерний лише для Чеджу, який іде, наче заздрить весні.
Почався сезон дощів.
Багато людей почуваються пригнічено через постійну мряку
і темні хмари над головами в цю пору року.
Дехто губиться в горах під час збору папороті.
Знову сезон дощів, і ми сподіваємося, що ви всі будете в безпеці.
Один раз ні — завжди ні, так?
Диви, хто прийшов.
Що? Ти ж сам сказав мені брати участь.
Люба.
Ідеш сьогодні рибалити?
Погода не дуже.
Ми домовилися не йти, але я гляну, як там, про всяк випадок.
Не перевиснажуйся.
Знаєш…
У тебе ж завтра прийом у лікаря, так?
Попроси його змінити тобі ліки.
Останнім часом ти часто задихаєшся.
Гаразд.
Побачимося пізніше.
Сніданок на столі! Вставайте і йдіть їсти!
Ой лихо.
Дякую.
Ось бланк заявки.
Заповни й подай.
Треба надіслати свою роботу до терміну здачі.
Добре.
Що?
Краще не передумуй і не відступай.
-Добре, не буду. -Домовилися.
А тобі не треба йти?
Що? А, так. Я вже йду.
Оскільки погода на Чеджу така примхлива, думаю…
Та йди вже.
-Іти? -Іди, швидше.
Хочеш, щоб я пішов?
-Мені піти? -Так.
Щасти тобі.
Чого це ти радієш?
Від похмурої погоди вже геть здурів?
Швидше йди, в мене робота.
Добре.
Дідько.
Кьон-Тхе.
Так?
Твоя мама сьогодні вийшла на роботу?
Не знаю. Я спав у нашій схованці.
Але сумніваюся. Пані Ко сказала їм узяти вихідний, бо сильний вітер.
Он як?
У пані Ко чуйка краща за всі суперкомп'ютери.
Вона знає, як краще.
Гарного дня.
ПАНІ KO МІ-ЧА
-Пек-Хо. -Так?
Можеш завантажити дані хвильового буя зі сходу?
Авжеж.
ХВИЛЬОВИЙ БУЙ — 1610038 ЧАС, ВИСОТА ХВИЛІ
Вітру немає, пані Ко.
І течія начебто нормальна.
Тоді, гадаю, можна заходити.
Навіть не думайте.
Погода трохи дивна.
Давайте сьогодні відпочинемо.
ЧОМУ ВИ СТАЛИ СИНОПТИКОМ?
Я став синоптиком, щоб захищати тих, хто мені дорогий.
Сам-Даль?
Привіт, Ин-У.
Що ти тут робиш?
Ти хіба не у відділі спостереження?
Я щойно посадив дерево для прогнозу погоди.
Ясно.
Ти прийняла правильне рішення! Хочу бачити, як ти фотографуєш надалі.
Ходімо, я проведу екскурсію відділом прогнозування.
Та не треба.
Хіба цивільним можна тут ходити?
Ходімо. Ти ж не сама.
З тобою буду я.
Іди за мною.
Твоя правда.
У тебе тут авторитет!
Я такий.
Покажи мені ще дані з заходу.
Зараз.
Йон-Пхілю, чому ти постійно перевіряєш східні й західні дані?
Бо повітряні хвилі змінюються.
Я ж казав, що щось не так.
-Дані з буя з далекосхідної частини. -Даю.
На сході буде дуже погана погода.
Готуй штормове попередження.
Так, пане.
Ну ти даєш, малий.
А ти молодець.
УЗБЕРЕЖЖЯ САМДАЛРІ
-Виходьте на берег! -Виходьте на берег!
-На берег! -На берег!
Ідіть на берег!
-На берег! -На берег!
Ідіть на берег!
На берег!
Пані Ко!
-Куди ділася пані Ко? -Пані Ко!
Пані Ко!
Управління метеорології Чеджу.
Запит на берегову охорону!
Під час риболовлі зникла хеньо з Самдалрі.
-Її шукають. -Що?
Добре.
Що?
Що…
Ин-У, хіба це не наше місто?
Ні… Мама.
Пане, мама зникла.
Завантаж прибережний моніторинг довгих хвиль і дані з буїв!
Так, пане!
Вітаю, це синоптик Чо Йон-Пхіль.
Я перевірив, де вона зникла.
Там сильний південно-східний вітер
і високі прибережні хвилі, від 1 до 3 метрів.
Будь ласка, проведіть ретельний пошук як під, так і над водою,
у радіусі 600 метрів від останнього місця.
І шукайте квітчастий візерунок.
Так.
Буйок збирачки —
у квіточку.
Ні, цього я не знаю.
Почніть пошук у тому місці якомога швидше.
-І в неї серце… -Йон-Пхілю.
Ти про мою маму говориш?
Це моя мама?
У зниклої хеньо…
хворе серце.
Прошу, перевірте її пульс і серцебиття, як тільки знайдете.
Спочатку серце, будь ласка.
Сам-Даль.
Негайно їдь до мами.
Ин-У.
-Так? -Хутко.
-Відвези її до мами. -Гаразд.
-Сам-Даль, поїхали. -Добре.
Іду.
Їдьмо.
-Пек-Хо. -Так?
Завантаж усі дані з плавучих й прибережних буїв у морі.
Зараз.
Вірогідність, що маму далеко віднесе…
Вірогідність, що її віднесе у море…
Вірогідність, що її далеко віднесе…
Я так хочу пити.
Принеси мені води.
Трясця.
-Агов. -Чін-Даль!
Хтось кличе мене?
-Чін-Даль! -Схоже на те.
Що мені робити?
Чін-Даль! Боже!
Боже, Чін-Даль!
Чін-Даль!
Ваша мама…
Боже, ваша мама!
Швидше!
Пані Ко!
Ні…
-Вони там! -Добре!
Люба!
Що ж це сталося?
Ти як?
Що сталося з пані Ко?
Пані Ко!
Швидше!
-Агов! -Бігом!
-Швидше! -Мерщій!
-Ох. -Покваптеся!
Мамо!
-Мамо! -Мамо!
Мамо!
ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
ЕПІЛОГ
Йон-Пхілю!
Чо Йон-Пхілю!
Йон-Пхілю!
Непроханий гість, який навідується кожного квітня.
Сезон дощів.
Мамо!
-Ні, не треба! -Мамо!
Чо Йон-Пхілю!
Ні!
Чо Йон-Пхілю!
Не заходь туди!
Йон-Пхілю!
О боже!
Ні!
Мі-Ча!
Мі-Ча…
Мамо!
Мамо…
Ти не можеш померти, Мі-Ча!
Ні…
Мамо!
Мі-Ча…
Що як море забере мою бабусю?
Сам-Даль, із мамою все буде добре. Нічого не станеться.
Море знову когось забрало?
Я теж тут усе втискую.
Я все стримую. Вискакує десяток разів на день.
Ти теж маєш її ненавидіти.
Твоя мама. Чому твоя мама померла?
Хіба ти не боїшся моря?
Як його можна не боятися?
Море для мене найстрашніша річ у світі.
І воно забрало мою стару подругу.
Агов! Ко Мі-Ча!
Я його дуже боюся.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова