NÁVRAT DO SAMDAL-RI
PŘED OSMI LETY
Měli bychom se rozejít.
Cože? Proč to říkáš?
Co se děje?
Tak najednou.
Není to najednou. Myslím na to už nějaký čas.
A chci studovat v zahraničí.
Ano, ale řekli jsme, že pojedeme studovat do zahraničí spolu.
Přijeli jsme sem požádat rodiče o svolení.
Co se děje, Sam-dal?
Stalo se něco? Stalo, že?
Rozejděme se.
Proč bys se mnou jel do zahraničí?
Už tě nemám ráda.
Co?
Už tě nepotřebuju.
Skončeme to.
Počkej. O co jde? Děláš si srandu, že?
Proč se najednou rozcházíme?
- Je konec. - Hele.
Cho Sam-dal!
Sam-dal. Hej. Vážně, proč to děláš?
Říkám, že tě už nepotřebuju!
Hej, Cho Sam-dal!
Proč si zase balíš?
Před pár dny jsi přijel.
Musím někam odjet, tati.
Chvíli budu pryč.
A co matčin rituál?
Zmeškáš ho?
Co?
Odjedu po rituálu. Promluvíme si pak, jo?
Ne, nerozejdu se s tebou.
Sam-dal, prosím.
Přestaň se s ní scházet.
- Co? - Přestaň se s ní scházet.
To stačí.
I kdyby v pekle sněžilo,
nikdy Sam-dal nepřijmu.
Tati…
Nezačínej s tím.
Myslel jsem, že to skončí,
když vás nechám být.
A ty? Chceš studovat v cizině?
S ní?
A až se vrátíš, oženíš se s ní?
Ano, ožením.
Ožením se se Sam-dal.
Víš, Sam-dal je pro mě jediná na světě.
Vůbec nemyslíš na svou ubohou matku?
Tak to je?
Nevidíš, že se sotva držím, abych jim nespálil dům,
a místo toho pálím své vlastní srdce?
Hned toho nech, tati!
Uběhlo už deset let.
Jasný?
Proč jsi pořád takový?
Ať si uběhne sto let!
Nikdy Ko Mi-je neodpustím.
Mami.
Proč jste venku?
Chtěla jsem sem dát jídlo na rituál.
Prosím, vraťte se dovnitř.
Nemělas sem chodit.
Jak se opovažuješ?
Nevíš, co je za den?
Myslela sis, že budu dělat, že se nic nestalo?
Říkal jsem, ať sem nechodíš.
Že s tebou nechci nic mít!
Pojďme dovnitř, tati.
Ať tě ani nenapadne, že ti někdy v životě odpustím.
Vzalas mi manželku.
Jemu jsi vzala mámu.
Vzalas mu mámu. To se nestydíš?
Teď mi vezmeš i syna?
Vypadni odsud!
Nech toho, tati, prosím!
Ty taky poslouchej!
Nikdy její rodině neodpustím.
Jestli tohle chceš celý život vídat, tak do toho.
To je dobré. Nech ho být.
Co se děje, mami?
Co je?
Mami! Co je, mami?
Počítač meteorologické správy
denně vytvoří 150 000 dokumentů.
Ale na základě těch scénářů
se musíme rozhodnout my lidé.
Haló? Mami.
Haló?
Někdo tu zkolaboval.
SAM-DAL ROZDJDĚME…
Yong-pile.
Nedokážu to, Yong-pile.
Myslím, že to nedokážu, Yong-pile.
Cho Yong-pile.
Pojď prosím ven, Yong-pile.
Někdy se rozhodujeme naprosto správně.
Rozejdeme se.
Už tě nepotřebuju.
Jindy jsou naše rozhdnutí úplně špatná.
Yong-pile!
V den, kdy se mámě zloilo srdce…
Yong-pile!
…jsem myslel, že všichni budou šťastní,
když budu trpět jen já sám.
Ale
nedokázal jsem předvídat
tu největší proměnnou.
Spadl dozadu.
Yong-pil byl za ním.
- Yong-pil! - Yong-pil!
- Na hlavě měl smažené kuře. - Přesně tak.
SAM-DAL
Zajímá tě, proč jsem přestala na Čedžu jezdit?
Chceš vědět, kvůli komu jsem sem nejezdila?
Zapomenout na tebe bylo tak těžké.
Bylo moc těžké tě vymazat z paměti.
Proč se ptáš, jestli jsem v pořádku?
Proč se o mě strachuješ
a staráš?
Proč mě pořád
tak rozhazuješ?
Co bys dělal, kdybych na tebe vážně spoléhala?
Ta proměnná byla, žes trpěla tak jako já.
Když jsem to uviděl,
složil jsem se.
10. DÍL: NEPŘEDVÍDATELNÉ PROMĚNNÉ
PYTEL NA ODPADKY
Hej.
Měl bys někam jít umřít.
Eun-u.
Božínku.
To je dobrý nápad.
Odveď ho a zabij ho. Dobře ti zaplatím.
Vyhodím vám to.
To je dobré.
Než se vrátím,
ať je po něm.
A ať se to nikdo nedoví.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Božínku.
Co se to děje?
Bože, mě bolí hlava.
Kde to jsem?
Wangu Gyeong-tae.
Cos to včera dělal?
Co jsem dělal?
Nic si nepamatuju.
To je dobře.
Dobré je,
že si nic nepamatuju.
Je to tak lepší.
Hej.
Cha Eun-u.
Zbláznil ses?
Tys nešel domů?
Manželka tě pořádně seřve.
Hej, vstávej.
Hej.
Ona tě vykopla?
Co?
Sakra. Cože?
- Sakra. - Co ty tu děláš?
Vykopli mě.
Vždyť ani nemáš ženu, co by tě vykopla.
Ty…
Tys utekl?
Proč bych v tomhle věku utíkal z domova?
Mohl jsem žít sám.
V čem je rozdíl?
Přece nejsi malý kluk, aby tě vykopli. O co tu jde?
Bože.
Nemusíš to vědět. Ne, nesmíš to vědět.
Nepomůže mi, jestli to zjistíš.
Máš prořízlou pusu.
Já že mám prořízlou pusu?
Řekl jsem včera něco?
Kolik je?
Nevyžvanil jsem,
že pořád miluješ Sam-dal?
Asi jsem se zbláznil.
Řekl jsem to Sam-dal?
Co budu dělat?
Já myslel, že to byl sen.
O takových věcech se Sam-dal už nikdy nemluv.
Jinak tvé mámě řeknu, že si každý měsíc ze sejdu bereš 300 000 wonů.
To mě radši zabij. Klidně mě zabij.
Bože, mě bolí krk.
Nebylo to úplně divné, že jsem to řekl, ne?
Je to pravda.
Pořád máš Sam-dal rád, že?
Budeš se teď vymlouvat a zapírat to?
Mám ji rád. No a?
Opravdu?
Ano, mám.
Vždycky jsem ji měl rád.
No a? Co s tím?
Proč jsi najednou upřímný?
Když jsem říkal, že je to láska,
vysmál ses mi a dělal, že to tak není.
To proto, že mi tvoje prořízlá pusa ani trochu nepomáhá.
Jestli má někdo Sam-dal říct, že ji mám rád, měl bych to být já, ne?
Nemám pravdu?
Mám, nebo ne?
Bože.
Měl jsem starost.
- Opravdu. - Yong-pile.
Co tu děláš?
Tys nešel domů?
Nech mě tu chvíli přespávat, Man-su.
Gyeong-tae to za mě zaplatí.
Co?
Proč to načítal? Měl si to prostě vzít.
Napsals mu to?
Dobrý den.
- Ty! - To je pro vás.
Kdo to byl? Eun-ua zase vykopli?
Ne, to byl Yong-pil.
Včera přespal tady.
Yong-pil?
Opravdu spal tady? A byl tu sám?
Spali tu dva.
Dva?
Co je s tebou? On a já.
Ty?
A co Sam-dal? Kam šla ona?
Co to sakra…
Proč jsem zase tady?
Bolí mě břicho.
Bože, moje hlava.
Včera
s Gyeong-taem
a Eun-uem…
- Kdo je úchyl? - Bože.
V obchodě…
Sam-dal, romantik Yong-pil…
Tvou mámu… Švýcarsko.
Tak ty máš dost.
Jsi v pořádku?
Proč ses kvůli mé mámě vzdal svých snů
a zahrabal se tady?
Proč?
Dej se dohromady.
Počkat.
Tam to končí?
Tak najednou?
Co je?
Bože, bolí mě hlava.
To je jedno. Příliš mě bolí hlava.
Bože, moje hlava.
Zajímá tě, proč jsem přestala na Čedžu jezdit?
Zajímá tě, kvůli komu jsem sem nejezdila?
Co jsem to proboha řekla?
Cos to řekla, Cho Sam-dal?
Vzpomeň si. Rychle.
Cos pak řekla?
Hned si rychle vzpomeň.
Co jsem mu to řekla?
Ale co to do tebe vjelo? Postavil ses otci
a dokonce jsi přiznal, že máš Sam-dal rád.
Muselo se stát něco velkého, aby ses takhle choval.
Možná brzo umřu.
Chceš umřít?
Co? Nemůžu se někdy zachovat jinak?
Musím pořád skrývat pocity a dělat, že jsem v pohodě?
Je tohle můj osud?
O čem to mluvíš?
Všichni jste se zbláznili?
Všichni jsou divní.
- Co to s váma je? - O kom ještě mluvíš?
Přece o Bu Sang-doovi.
Ať řeknu cokoliv, nasere se.
Před pár dny
na nás křičel, že z tvého vztahu se Sam-dal děláme kdovíco,
a pak vypadnul.
Bože, co…
Páni.
Počkej!
Minule tady na terase
Se Samdal jste naštvaně tvrdili, že jste jen přátelé.
Počkat. On…
On na vás dva žárlí?
Jo. Když o vás dvou mluvíme, vzteká se. Hej.
Yong-pile.
Žárlí, protožes získal Sam-dal.
To je šílené! Bože, Gyeong-tae!
To tě napadlo v kocovině? To je šílené.
Se Sang-doem jste dělali shyby, než přišla Sam-dal.
Proč ne teď?
Proč ne?
- Nech toho. - Proč?
Ty.
Maž do práce.
- Zítra zase začnete. - Vypadni.
- Od zítřka. - Hej!
Postarej se o Sang-doa.
- Zlobí se. - Ty…
- Jasný? - Vypadni.
Víte, jak jsem se včera dostala domů?
Kdo mě sem přivedl?
Jak to máme vědět?
Bude to buď Yong-pil, Gyeong-tae, Eun-u, nebo Sang-do.
Počkat.
V Soulu ses domů vždy vracela sama.
Proč se zpátky na Čedžu pouštíš ze řetězu?
Přijde si tu v bezpečí. Ví, že někdo ji domů dovede.
Ty spratku!
Nevím. Měla bych se začít nahrávat.
Co tu vy dvě děláte tak brzy?
Dáváme pozor na mámu, aby nešla do práce.
- Máš pravdu. - Jsi neuvěřitelná.
- Měla bych se provrat. - Zbláznila se.
Proč mě hlídáte?
Proč tam jdeš, mami?
Ne.
- Mami. - Ne.
Potápět se nesmíš!
Myslíme to vážně.
Co myslíte vážně?
Pomátly jste se.
Kde mám potápěčský oblek?
Mami!
Tys to pořád dělala?
Když se tě táta a Yong-pil snažili zastavit, dělala sis, cos chtěla?
Mysli na nás. Bojíme se o tebe.
Je to moje práce a moje tělo.
Já rozhoduju, co s ním chci dělat.
Ignorovaly jste mě a šly na pevninu.
To je něco jiného.
Protože se chováš takhle.
- Protože se pořád chováš… - Buď ticho.
Hned mi dejte můj potápěčský oblek. Kde je?
Proč bychom ho schovávaly? Je to snad nějaký poklad?
Stejně se půjdeš potápět i bez něj.
Šla bych, ale nemůžu.
Jak se mám potápět bez obleku?
Aha.
No jo. Ty se bez obleku potápět nemůžeš.
- Jasně. - Ano.
Nedávejte jí ho.
Nevím, kdo ho schoval, ale dobrá práce.
Měla bych…
Rychle mi ho vraťte.
Kam jste ho daly?
- Nevím. - Je pryč.
- Nevím. - Fakt netuším.
- Nevím. - Vy…
- Já vás vykopnu! - Nevíme!
Já to nevím!
My to nevíme!
Takže se haenyeo z Namdal-ri už nemůžou potápět?
Jistěže ne.
Ze svého pobřeží chtějí udělat zábavní park.
Božínku.
Bez potápění se ukoušou nudou. Jak se uživí?
Určitě z peněz, co dostaly.
Kompenzace je prý tak vysoká, že uživí celé Namdal-ri.
Stejně bych se radši potápěla.
Všichni vědí, že jim to zničí moře.
Vzdala by ses potápění, kdyby ti dali pár set milionů wonů?
Co?
Bože.
Jo, to bych skončila.
Kdy zaplatí mně?
Nechtějí i do Samdal-ri?
Když mi zaplatí tolik, skončím.
Udělám cokoliv, když mi to dají.
Přesně.
Co je?
Přemýšlíš, jaké drby šířit?
Vlastně jsem viděla něco úžasného.
Co?
Co to bylo?
Yong-pil a Sam-dal včera…
Ale no tak!
Už o nich přestaň mluvit.
Ko není dobře. Chceš ji zase naštvat?
Fajn, nic neřeknu.
Nechám si to pro sebe.
Zábavní park se staví v Namdal-ri.
Abyste se nedivily.
Možná budou stavět tady místo v Namdal-ri.
Kdo ví?
Fajn. Ať všechny ty peníze dostane Namdal-ri.
Pojďme.
Proboha.
- Mami. - Mami, prosím.
- My… - Mami.
No tak!
Jsme tady, pane.
Co?
Jasně.
ZÁBAVNÍ PARK V NAMDAL-RI PODPOŘEN VŠEMI OBČANY
Poslední schůzka.
Nemůžete odejít bez podpisu.
Tajemníku Ko.
Včera jsem měl své důvody.
Ukázal jsem vám to. Hele.
„Horoskop pro vodnáře.
Merkur tvoří špatný úhel se zlověstným Saturnem.“
Bla, bla, bla. A tady. Stojí tu:
„Odložte podpis smlouvy či dokumentu.“
Tak vidíte.
Dnes je skvělá předpověď. Můžete to podepsat.
- Právní tým čeká. - Chápu.
Ale…
Po tomhle se vrátím do Soulu?
Ano, pane.
Máme letenky na 18:00.
Proč?
Protože po této schůzce už nic nemáte.
Chci říct,
proč letět v době večeře?
Protože letadla v tu dobu létají.
Sakra.
Na vnitrostátních letech není jídlo. Budu mít hlad.
Co je to s ním?
Díky za vaši spolupráci.
Náš právní tým vám pošle smlouvu.
To my bychom měli děkovat vám.
Díky, že jste si vybrali Namdal-ri.
Nadále budeme podporovat výstavbu zábavního parku AS Group.
Díky.
Teď se vrátíte do Soulu?
Byl jste v zápřahu.
Co?
Jste mladý, pane řediteli.
Nechcete se znova oženit?
No…
Ty zabedněnče.
Měl těžké manželství. Proč bych chtěl jít do dalšího?
Musel zažít hodně těžkostí.
Jak to myslíte?
Ale no tak. Všichni Jin-dal dobře známe.
Na ostrově Čedžu ji znají všichni.
I jako dítě rozbíjela věci, když se naštvala.
Cože? Jasně.
Boxovací automaty.
Její máma musela za všechny ty automaty platit.
Přesně. Ředitel Jeon ji trpěl, protože je milý.
Všichni místní by souhlasili.
Přesně tak.
Pan ředitel Jeon je světec.
Ona se s ním nerozvedla.
On dal kopačky jí.
Tady to všichni vědí, pane řediteli.
- Nebojte. - Je to tak.
Patří jí to.
Bože!
Dost!
Tak jí že to patří?
Neuvěřitelné.
Co vy vůbec víte?
Myslíte, že Cho Jin-dal znáte tak dobře jako já?
- Pane… - Pusť mě.
Kopačky jsem dostal já.
Jeon Dae-yeong.
Jasné?
Opustila mě!
Chcete vidět rozvodové papíry, co mi poslala?
Nic o tom nevíte.
Sama si toho tolik zažila a konečně se rozvedla.
A vy říkáte, že jí to patří, že jsem jí dal kopačky?
Proč se tak zlobíte?
Tak jsme to nemysleli.
Tvrdili jste, že jste její sousedé a přátelé!
Jak můžete být horší než její exmanžel, se kterým se rozvedla?
Za zády ji pomlouvat, protože tu není. Vy…
- Tajemníku Ko! - Ano!
Tady nemůžu pracovat.
- Ano. - Odmítám s nimi pracovat.
- Prosím? - Tuhle smlouvu nepodepíšu.
- Ale… - Víte co?
Je úžasná, když mlátí boxovací automat.
Nemáte ani tušení.
- Řediteli Jeone. - Bože.
A co jste to říkali?
Že vypadám staře?
Jak mě můžete s úsměvem tak ponižovat?
Nepochopitelné.
No…
Já…
Omluvte mě.
Pane řediteli Jeone!
- Bože. - Ty…
Svědí to.
Svědí mě ucho.
„Dobré na arytmii.“
Proč je tak potichu?
Na druhou stranu,
vždycky mě poslouchala.
Tak se podívejme.
„Arytmie.“
Šel do práce, nebo ne?
Sakra.
Já se z toho zblázním.
Zavolám mu a zeptám se.
Ne. Musím si nejdřív vzpomenout, co jsem mu řekla.
Vždyť je to zjevné!
Pokud jsem řekla tohle, tak už všechno.
Proč bych se jinak nevracela na Čedžu?
Bože.
Opravdu ses zbláznila, Cho Sam-dal!
Co to je?
Haló?
Prosím?
Já?
Pohádal se s tátou?
Baek-ho, káva.
Má radost, že ho vykopl.
Chceš šálek?
Dobře.
Vypadá fakt šťastně. To nepředstírá.
- Jo. - Už jde. Pojď.
Ahoj.
Proč takhle odešli?
Takže.
Cho Yong-pile.
Máš jít za komisařem.
Meteorologu Cho Yong-pile.
Ano, pane?
Mám pro vás dobrou a špatnou zprávu.
Kterou chcete první?
Radši bych jenom tu dobrou.
Komisař…
mi osobně volal, aby mi řekl, že nám možná dá
právo vydávat výstrahy o počasí
s otevřenou myslí.
Opravdu?
Takže můžeme vydávat výstrahy?
Od kdy?
Zváží to.
- Co? - Proč tak najednou?
Proč asi?
Nějaký přihlouplý meteorolog mu19krát volal.
Volal 19krát, aby si stěžoval. A to přímo komisaři.
Co? Přímo komisaři?
To je ale blázen…
Zamyslete se nad tím.
Když budeme čekat, než se zvednou čísla
a navíc na to, než to schválí,
stane se spousta nehod.
Na Čedžu žiju skoro 40 let, pane komisaři.
Poznám to jen z pohledu na moře.
„Zítra budou velké bouřky.“
„Pršet začne asi za deset minut.“
Prostě to poznám.
Kdo jiný může vydávat takové výstrahy?
Upřímně, pane komisaři, vidíte ze Soulu nebe nad Čedžu?
Haló?
Haló, pane komisaři?
Slyšíte mě, pane komisaři? Haló?
Ty idiote.
Já věděl, že je nějak moc zticha.
Někdo málem umřel.
Kdyby naši výstrahu schválili, nedošlo by k tomu.
Díky za vaši vášeň.
Sbližuju se díky ní s komisařem.
A teď…
Ta špatná zpráva.
Počkat. Proč…
Proč dostávám trest?
Trestá mě za to, že jsem párkrát volal?
Tak neměl na webové stránky dávat svůj telefon.
Dal ho tam, abychom volali se žádostmi.
Řekl jsem něco, co není pravda?
Omlouvám se, to je nepřijatelné.
Hele. Mlč.
Řádně si to přečtěte.
No…
NEPOVOLENÁ PRACOVNÍ ABSENCE
„Nepovolená…“
Převážejí ji do nemocnice Halla.
Hele, kam…
Nepovolená
pracovní absence.
Je to napomenutí.
Ode dneška nejste meteorolog a půjdete na
Meteorologickou službu.
Ne, já…
Děkuji.
Byla jste vybrána jako letošní fotografka
na výstavu o Čedžu a počasí.
Proč to musí být dnes?
Počkat. Yong-pil je meteorolog.
Musí být na jiném patře.
Takže na něj nenarazím.
Určitě na něj nenarazím.
Proboha!
Bože.
Proč jsi tady?
Já.
Jsem tu, abych vám dělal lahodnou kávu.
Tentokrát jsme měli hodně šikovných uchazečů, že?
- Ano. - A tohle.
To fotila na střední. Je to rozmazané, ale bezva úhel.
Neměl by ses vrátit k práci?
Jasně. Měl bych předpovídat počasí.
Mám teď schůzi.
- Půjdu. - Dobře.
- Meteorologu Cho Yong-pile? - Ano?
Kam jdeš?
Měl bys to vyměnit.
Jasně, automat na vodu.
Zapomněl jsem.
Musím ho naplnit.
Pije se tu příliš moc vody.
Potrestali ho a dnes ho převeleli na tohle oddělení.
- Potrestali? - Ano.
Většina hlasovala pro tvou práci,
takže tě vybrali jako letošní fotografku.
Ale nechápu, jak mohli vybrat tuhle.
Je rozmazaná a mizerná.
Možná na rozdíl od ostatních fotek vypadala staře.
Aha. Chápu.
Na tu výstavu
můžeš fotit počasí nebo přírodu na Čedžu.
Na Čedžu jsem vyrůstala, takže krajinu znám moc dobře.
Ale dostanu nějaké informace o počasí?
Neboj.
Fotograf často není z Čedžu, takže dostane za parťáka někoho od nás.
Dostanu parťáka?
Ano. Bude tě vozit a ukáže ti skrytá místa.
Bude ti k ruce.
Opravdu?
Mít někoho takového se může hodit.
Cho Yong-pile?
Ano?
No…
Bože.
Hej, Sam-dal.
Proč ti to tak vadí?
Nevadí mi to.
Nikdo na Čedžu nezná lepší místa k focení než já.
A ty teď na Čedžu ani nemáš auto.
Můžu si ho půjčit.
Taky jsem z Čedžu, ne?
Taky znám všechna místa.
Zvládnu to.
Tam, kdes to kdysi znala,
jsou teď pasti na turisty,
takže tam je plno lidí.
Náhodou…
Je to kvůli tomu včerejšku?
Včerejšku? Proč?
Kvůli čemu ze včerejška?
To si nic nepamatuješ?
Přestaň se ptát. Fakt si nic nevybavuju.
Fakt je možné
tohle zapomenout?
Určitě si nic nepamatuješ?
Proč? Řekla jsem něco divného?
Jo. Určitě řekla.
PRostě na to zapomeň. Byly to bláboly.
Nesmysly.
- Nesmysly? - Jo.
Když se opiju, melu hlouposti.
Asi se zblázním.
Teď se při pití nahrávám.
Melu hlouposti, které by mě jindy ani nenapadly.
Vážně si nic nepamatuješ?
Náhodou
se ti vůbec nic nevybavuje?
No…
Pila jsem tady s Gyeong-taem a Eun-uem…
A?
A pak jsem tě viděla…
Ano?
A pak mám tmu.
VIdělas mě
a pak máš tmu?
Takže…
To snad ne.
- Ale… - Ne! Nechci to slyšet!
Jsou to nesmysly.
Naprosté nesmysly, rozumíš?
Podívej se mi do očí.
- Co? - Popravdě. Pamatuješ si to, že?
Ne. Vážně.
- Opravdu. - Myslím, že lžeš.
- Pamatuješ si to. - Hej, Sang-do!
Co tu vy dva děláte?
Povídáme si.
Každopádně parťáka nepotřebuju. Zvládnu to sama.
- Ahoj. - Hele, počkej…
- Ahoj. - Nazdar.
Stalo se to.
Ty ses zbláznila, Sam-dal.
Měla jsem se zeptat, co jsem řekla?
Ne.
Díky.
Lituješ toho?
Co? Čeho?
Lituješ i mě?
Sáms říkal, že to není dobré. Tak proč to děláš ty?
Nelituju tě.
Já nevím.
Je to trapné.
Proč je mi s tebou trapně?
Proč se cítím trapně? Je to divné.
Štve mě to.
Tak se cítím. Neřeš to.
Už to chápeš? Je to nemožné.
Co je to?
Pomsta?
Ano.
Yong-pile.
Ano?
Taky se mi nikdy nepřestala líbit.
Tentokrát nechci ničeho litovat.
Tak tě nebudu litovat
ani se o tebe starat.
Udělám, co mi řekne srdce.
Sang-do…
Vypadáš odhodlaně.
Je to vyhlášení války?
Ano.
Měl bys udělat to samé.
BAR FLIRTUJ, NEMILUJ
Hej, Hae-dal. Mělas nás kontaktovat, když jsi přijela.
Myslíš, že na to měla čas?
Jak mohli odhalit i její rodinu?
Je to tak absurdní.
Přesně.
Na zdraví.
Božínku.
Říkají, že Ha-yul litují, a takové kecy.
Melou pantem a skrývají se za anonymitu.
Když jim vidíš do tváře, nic neřeknou.
Hele, neodpovídej jim.
Jenom šíří nesmysly.
- To je nechutné. - No tak!
Je to tak odporné.
- Na zdraví. - Ano.
Promiňte.
S kamarády sedíme tamhle u stolu. Můžeme se k vám přidat?
- No, to ne. - Jasně.
- Dobře. - Dobře. Může být?
- Hned se vrátím. - Dobře.
Počkej.
Ty ses snad zbláznila.
Pít s chlapama? To se mi vůbec nelíbí.
Rozhlídni se, kámoško.
Tohle je nejpopulárnější balicí bar na Čedžu.
To je nesmysl.
Můžu si sem sednout?
Kolik vás je?
Dva.
Holky!
Proč mě vodíte na takové místo? Bože!
Mám dítě, jasné? Odcházím.
- Vážně. - No tak!
V Soulu jsi do klubů chodila pořád.
V klubech jenom tančím.
No tak, zůstaň ještě chvilku.
Neříkej jim, že máš dítě.
Promiň, ale není to, jako bys byla zadaná.
Tak v čem je problém, Hae-dal?
No tak!
Ne, vadí mi to. Moc mi to vadí.
- Padám. - Počkej. Jen hodinku.
- Posaď se. - Fakt se mi to nelíbí.
Netlačte mě.
- Není tu moc místa. - Bože.
Přesuneme se k jinému stolu?
- Na zdraví! - Na zdraví!
Už na Čedžu trčí spoustu let, tak jsem ho přišel pobavit.
Jsi tu na dovolené.
Pracuješ ve velké firmě a jsi finanční ředitel?
Jo.
To musí být hezké.
Taky hledáte práci? Brzo něco najdete.
A co ty?
- Co děláš? - Já?
Pracuju ve Středisku delfína skákavého.
Opravdu?
Není to dobrovolnická práce?
Je!
Chodil na prestižní univerzitu.
Ale chtěl pracovat s delfíny,
tak tu už devět let žije a chrání delfíny.
Nemá moc velký plat.
Všichni se snaží sehnat lepší práci s lepším platem.
Dělat to, co vynáší.
- Hele. - Zapomeň na to.
A co ty, Hae-dal?
- Já? - Ano.
- Vychovávám dítě. - Cože?
Určitě učíš ve školce.
Prý je to těžká práce.
- Ne, moje dcera… - Její neteř!
Víte, má doma neteř.
Vychovává svou neteř.
- Neteř? - Takže nehledáš práci?
Občas si seženu brigádu.
Všem nám už je přes třicet. Měla by sis hledat práci.
Nemůžeš ztrácet čas výchovou neteře.
Musíme trávit čas smysluplně,
abychom si zlepšili život a prostředí, když je nám 30 nebo 40.
- Co ty víš… - Hele.
Život není jenom o penězích, víš?
Spousta věcí v životě se koupit nedá, ty boomere!
Omlouvám se.
To s tím boomerem bylo vtipné.
Hele. Na boomera jsem moc mladý.
Jako boomeři se nechovají jen staříci.
Jsou to lidi jako ty, kteří cpou lidem své názory
a věří, že mají ve všem pravdu. Jsi boomer.
Co další přípitek?
- Na zdraví! - Na zdraví!
Generální říkal, ať se nevracíte,
pokud se s tou smlouvou něco pokazí.
Proto jsem do toho letadla vůbec nenastoupil.
Pane!
Vám se líbilo, jak mluvili?
Takhle ji za jejími zády pomlouvat.
Jako by byla nějaká bouchačka.
Že jí to patří, že dostala kopačky. Bože.
A o mně říkali, že jsem zestárnul.
Nemají vychování.
„Byl jste v zápřahu.“
O čem to mluvíš?
Neříkali, že jste zestárnul.
V běžné mluvě vám říkali, že tvrdě pracujete.
Co?
- To mi říkali? - Ano.
Proč je jazyk tak těžký?
Bože.
To je jedno.
Ať plánovací tým změní plány parku.
Namdal-ri není jediné město na Čedžu.
Kam jinam můžeme jít?
Tam.
Však víš, tam.
Tam? Kam?
Bože, tam.
Počkat…
Neříkejte…
Ano, tam.
To místo, na které myslíš. Tam.
Sem.
SAMDAL-RI
SAMOOBSLUHA
Pojďme.
Jedem.
Je tak tvrdohlavá.
Řekl jsem, že ji vyzvednu.
Co…
Cože? Hej.
Hned vystup.
Nemusíš do práce?
Musím. Tohle je moje práce.
Proč mě pořád rušíš, když pracuju?
Dělej, že tu nejsem.
Že jsem neviditelný.
Jedeme.
Ani se nehnu.
Proč se to sedadlo tolik hýbe a dělá takový hluk?
Jeď prosím opatrně.
Počkej.
Cos to koupila?
Já už pro nás svačinku a všechno mám.
Bože. Neviditelný muž mluví.
Když ses opila…
Hele, nechci o tom mluvit.
Mluvíš s neviditelným.
Pojedeme, madam?
Je osvěžující po takové době řídit.
Není tu vůbec žádný provoz.
V Soulu by trvalo půl hodiny ujet deset kilometrů.
Jenom půl hodiny? Trvalo by to dýl.
Nevzpomínáš si?
Během mistrovství světa 2010
jsme chtěli jet do Džongno fandit s ostatními na ulici.
- Jo. - Zasekli jsme se.
- Jo. - Byli jsme tam celý den.
Vzpomínám si.
Nedostali jsme se tam, tak jsme se jeli dívat domů.
Jo, byli jsme rudé noční můry, ne ďáblové. Byl to děs.
Jo, byla to naprostá noční můra.
Řekni jim, že zítra tě jako průvodce nepotřebuju.
I když jsem byla dlouho pryč, pamatuju si dobrá místa na focení.
Fotila jsem úplně všude.
Ta místa, kam jsme chodili, teď nepomůžou.
Vážně
ti tolik vadí
se mnou jezdit?
No…
Chci říct…
Co by asi lidi řekli, kdyby nás viděli spolu?
Že jsme zas spolu. Jen proto, že jsme jednou letěli do Soulu.
Když jsem byla mladá, na hodně míst jsem chodila fotit sama.
Když se porozhlédnu, najdu dobré místo.
Počkat.
To vypadá jako pole krásenek v Džeonghan-ri.
Promiňte?
Už jdu.
Vaše rýže.
- Díky. - Dobrou chuť.
No teda.
To je skvělá fotka.
- Že ano? - Jo.
Je krásná.
Zdravím. Jak vám chutná?
Je to moc dobré.
Určitě jste fotografové, že?
Promiňte, ale mám otázku.
Tohle vyfotila kamarádka.
Nevíte, kde to je?
Nemůžete se zeptat té kamarádky?
Bohužel přestala fotit.
Tak mě napadlo, že když ji tam vezmu, zase začne.
Tak hluboké přátelství.
Ukažte.
Jo, tohle?
Chodili jsme tam často.
Teď už se tam fotit nedá.
Co? Proč ne?
Proboha.
Jak se o tomhle místě dověděli?
Co jsem ti říkal?
V mládí to bylo naše tajné místečko,
ale teď je Čedžu plné turistických center.
Jak objevili tak odlehlé místo?
Našli si ho na internetu.
Ale bylo to moje tajné místečko.
Prostě si to vyfoť takhle.
Je to pěkné.
Ať nastavím foťák jakkoliv, v záběru budou lidé.
Tak to ne.
Ale…
Znáte tohle místo?
Je to tamto, že?
Vypadá to tak.
Kde to je?
- Je to… - Ano?
Je to rezort Mado.
Prosím?
Jak to může být rezort?
Co jsem ti říkal?
Měla bys mě poslouchat.
Ten rezort postavili před deseti lety.
Co se s tímhle místem za těch 18 let stalo?
Ostrov je plný turistů a turistických atrakcí.
Tenhle ostrov je zničený.
Pozor na to, co říkáš.
Je dobré mít spoustu turistů.
Musí být celé Čedžu jenom odlehlý venkov?
Božínku.
Proč jsi vlastně šla sem? Tohle vůbec není to pravé.
Proč? Ještě mi jedno místo zbývá.
Není to dobré místo na rezort a nikdy z něj nebude turistická atrakce.
Tamtudy to není.
Ale je. Pospěš.
Jak objevili i tohle místo?
Tohle měla být moje tajná zbraň.
Co jsem ti říkal?
Zlobíš se?
Proč?
Taky jsem se změnila.
Bylo ode mě chamtivé chtít, aby se ta místa nezměnila.
Určitě se změnilo všechno.
Něco se možná nezměnilo.
Pojďme.
- Není to Cho Eun-hye? - Cho Eun-hye?
Ta fotografka tyranka?
To je Cho Eun-hye.
Myslíte, že se na Čedžu přijela po té aféře v Soulu pobavit?
Neuvěřitelné. Nemá žádné svědomí.
Promiňte.
- Proč to říkáte… - Nech to být. Pojďme.
Promiňte.
Ano?
Můžete nás vyfotit?
Já?
Přijeli jsme sem sami.
Pomůžete nám s focením?
No…
Jistě. Proč ne?
- Díky. - Jistě.
Není vám vidět do tváře. Není tu moc dobré světlo.
Postavíte se sem?
Dobře.
Jste připraveni?
Tak…
Myslím, že by bylo lepší, kdybyste stáli čelem k sobě.
Zkusíte to?
A možná se trochu usmějte.
Hodně se usmějte.
Udělám dvě verze.
- Dobře. - Dobře.
Dobře.
Úsměv.
A teď zahihňat.
- Hihňat. - Hihňat.
Dobře.
Díky.
Úžasné.
Ty fotky jsou moc hezké.
Promiňte.
Promiňte, ale můžete vyfotit i nás?
Taky jsme tady sami.
Jasně, vyfotím vás.
Co tu děláš?
Čekám na Gyeong-taea. Co tu děláš ty?
Musím si něco koupit.
Jasně.
Znáš tohle místo?
Ne, neznám.
Sakra.
Nevyfotila tohle Sam-dal kdysi dávno?
Proč tu fotku máš?
Chci ji tam vzít, aby to vyfotila.
Kde to je?
Sang-do.
Ty máš
Sam-dal pořád rád?
Čau.
- Nevím. - Co nevíš?
Kam jdeš?
Pojďte s námi.
Kam?
Zase chtějí ve městě postavit elektrárnu.
Je kvůli tomu schůze.
Musím je zastavit.
Přijede někdo z vlády.
Tentokrát je to vážné.
Nedají vám za to kompenzaci, když tu něco takového postaví?
Nebudeš se muset potápět. Není to dobře?
Nemluvte nesmysly!
Bude nás víc a vyhrajeme, tak mlčte a pojďte.
Ano, vaše máma má pravdu.
Potřebujeme co nejvíc lidí, abychom se jim mohli postavit.
Proč bychom chodily i my?
- Půjdeme? - Běž.
Mami.
Božínku.
Už by tu měl být.
Proč tu ještě není Ko?
Nevím. Jsem frustrovaný.
Tady je!
- Dobrý den, pane! - Dobrý den!
Vy…
Proč je tu tolik aut?
Měla bys odejít, Ko.
Jak to myslíš?
Radši běž.
Co s naším městem chcete udělat tentokrát?
Co?
Odejdi.
Co se děje?
Pro sebe jsem nestihla udělat jedinou fotku.
Mluvíš takhle, ale vůbec se necítíš špatně, že?
Nemělas v plánu nic fotit.
Nevzala sis foťák.
Nebuď směšný. Proč bych si nebrala foťák?
Západ slunce na Čedžu je opravdu nádherný.
- Hej, zastav. - Proč?
- Zastav. - Proč?
- Co je? - Hned zastav.
Tady ne. Tady.
Otočíš se?
Dnes je nebe opravdu nádherné.
Takové nebe jsem už hodně dlouho neviděl.
Jasně, foťák.
Já myslel, že sis ho nevzala.
- Ty tu máš foťák. - Ano.
Cho Sam-dal používala tenhle.
Je jednorázový.
Hele.
Už zbyl jenom tenhle?
Já myslela, že se už neprodávají.
Lidi tyhle foťáky pořád kupují?
- Teď jsou populární. - Opravdu?
Nedávno si jich pár koupili druhá dcera Ko a Sang-do.
Sang-do?
No tak, zvedni to, Sam-dal.
Měls pravdu.
Něco se nezměnilo.
Myslím to nebe.
Vidíš to?
Některé věci se s časem nemění.
Třeba já?
Co to říkáš?
Nemáš spoustu drahých foťáků?
Proč používat jednorázový?
Víš, jak se mi v oboru říkalo?
„Fotka na jistotu.“
Nedělám zbytečné fotky.
To mi pomohlo se proslavit.
Takže ti tenhle foťák pomohl.
Ano.
Vzpomínáš si?
Na střední mi máma nechtěla koupit foťák,
tak jsem šetřila kapesné a trénovala s tímhle.
Každou fotku jsem fotila velmi pečlivě.
Tehdy jsem se naučila nemačkat jen slepě spoušť.
Když se nad tím teď zamyslím, byl to dobrý návyk.
Je lepší nefotit, než pak mazat fotku.
Ale…
ale ty fotky, které byly smazány,
mohly pro někoho jiného něco znamenat, ne?
Jako tvoje paměť.
Pořád mluvíš o tom…
Dobře, fajn.
Tak mi to řekni.
Co jsem ti řekla?
Co to bylo?
Vyznala ses mi.
Co…
Co?
Hej.
To je naprostá blbost.
Já ti vyznala lásku?
Musela jsem se zbláznit.
- To je… - Je to tak.
Vyznalas mi lásku.
A já zase tobě.
Proč…
Měli bychom jít. Pojďme.
NÁVRAT DO SAMDAL-RI
EPILOG
Přijels, Sang-do!
Pozor, až budeš vystupovat, Sang-do.
Nepopleť zastávku.
Jinak se ztratíš.
Není pitomej. Pospěš, jídlo čeká.
- Pospěš! - Jasné?
Fajn, počkejte na mě.
Už jsem skoro tam.
Mám tě rád, Cho Sam-dal.
Co je to s váma? Proč se pořád držíte za ruce?
Budete mít potničky. Hrozné.
Dělají to pořád.
Když ti to tak vadí, sežeň si přítelkyni.
Největší proměnnou…
jsem předvídat nedokázal.
Hej, Cho Sam-dal! Počkej.
Proč utíkáš?
Nesmíš se ke mně takhle plížit.
- Kam jdeš? - Proč se pořád cítíš tak rozechvěle?
Je tu Jomnyeo.
Ale proč?
To je vážně zlé.
Proč mi to dělají?
Proč je ex horší než cizí?
Nezapomněli bychom.
Proč jsme se rozešli.
Můžu…
tě ještě rozhoupat?
Můžeš
se o mě prostě opřít.
Překlad titulků: Jan Šauer