DOBRO DOŠLI U SAMDAL-RI
PRIJE OSAM GODINA
Prekinimo.
Što? Zašto to govoriš?
Što je bilo?
Otkud sad to?
Već neko vrijeme razmišljam o tome.
Želim u inozemstvo.
Ali rekla si da ćemo ići zajedno.
Došli smo reći roditeljima.
Sam-dal, što ti je?
Nešto se dogodilo? Reci mi.
Trebamo prekinuti.
Što ćeš sa mnom u inozemstvu?
Više mi se ne sviđaš.
Što?
Nisi mi potreban.
Trebamo prekinuti.
Čekaj, samo malo. Što je ovo? Šališ se?
Otkud sad to?
-Prekinimo. -Hej.
Cho Sam-dal!
Hej, Sam-dal! Zašto to radiš?
Rekla sam da mi nisi potreban!
Cho Sam-dal!
Zašto se opet pakiraš?
Tek si stigao.
Tata, moram…
Moram otići nekamo.
A obred za mamu?
Zar ćeš ga propustiti?
Što?
Krenut ću poslije obreda. Razgovarajmo, može?
Ne želim da prekinemo.
Sam-dal, molim te.
Prekini s njom.
-Molim? -Želim da prekineš s njom.
Dosta je bilo.
Sve da bude smak svijeta,
neću je prihvatiti.
Tata…
Ne počinji s time.
Mislio sam da ćeš
i sam to učiniti.
A sad želiš u inozemstvo?
S njom?
A kad se vratite, oženit ćeš je?
Da.
Oženit ću Sam-dal.
Tata, ona je jedina prava za mene.
A tvoja jadna mama? Nju ćeš posve zaboraviti?
Tako će biti?
Zar ne vidiš kako se suzdržavam da ne zapalim kuću tih gadova
iako zbog njih imam prazninu u srcu već deset godina?
Prestani, tata!
Prošlo je deset godina.
Dobro?
Zašto si još ovakav?
Neka prođe i sto godina!
Nikad joj neću oprostiti.
Mama.
Što radiš vani?
Samo sam došla ostaviti hranu za obred.
Molim te, uđi u kuću.
Ne dolazi ovamo!
Kako se usuđuješ?
Ne znaš što je danas?
Mislila si se pretvarati da je sve u redu?
Rekao sam ti da ne dolaziš.
Rekao sam ti da nas pustiš na miru!
Tata, idemo unutra.
Ni ne pomišljaj na to da ću ti ikad oprostiti.
Oduzela si mi suprugu.
A Yong-pilu,
njemu si oduzela majku. Nemaš nimalo srama?
Sad mi želiš oduzeti i sina?
Gubi se odavde!
Tata, nemoj, molim te!
Dobro me slušaj!
Nikad neću oprostiti njezinoj obitelji!
Ako ti to ne smeta, učini što ti je volja.
U redu je. Pusti ga.
Mama, što vam je?
Što vam je, mama?
Mama! Jeste li dobro?
Računalo Meteorološkog zavoda svakog dana stvori
150 000 stranica podataka.
Ali iz tog mnoštva podataka
ljudi odlučuju što će izdvojiti.
Halo? Mama.
Halo?
Žena ima napadaj.
SAM-DAL PREKINIMO…
Yong-pile.
Ne mogu ovo podnijeti.
Ne mogu, Yong-pile.
Cho Yong-pile.
Yong-pile, možeš li izaći? Molim te?
Katkad donesemo ispravne odluke.
Trebamo prekinuti.
Ne trebam te više.
Katkad potpuno pogriješimo.
Yong-pile!
Na dan kad je mami prepuklo srce,
Yong-pile!
…mislio sam da će biti najbolje
da samo ja patim.
Međutim,
nisam mogao predvidjeti
najvažniju varijablu.
Pao je na leđa!
Iza je bio Yong-pil!
-Iza! -Yong-pil!
-Imao je hrane na glavi! -Tako je!
SAM-DAL
Želiš znati zašto se nisam vraćala na Jeju?
Želiš znati tko je bio razlog zbog kojeg nisam dolazila?
Trudila sam se zaboraviti te.
Trudila sam se izbrisati te iz sjećanja.
Zašto me stalno pitaš jesam li dobro?
Zašto se stalno brineš za mene
i štitiš me?
Zašto me stalno…
pokolebavaš?
Što ćeš učiniti ako ti dam svoje povjerenje?
To što si patila kao i ja.
Ta me varijabla
opet slomila.
10. EPIZODA NEPREDVIDLJIVE VARIJABLE
VREĆA ZA SMEĆE
Hej.
Daj već jednom crkni.
Eun-u.
Zaboga.
Dobra ideja.
Odvedi ga nekamo i ubij. Dobro ću ti platiti.
Bacit ću vam smeće.
Ne treba.
Kad se vratim,
neka bude mrtav.
I nemoj da te ulove.
-Laku noć. -I tebi.
Koji vrag?
Glava mi se raspada.
Što? Zašto sam ovdje?
Wang Gyeong-tae.
Što si učinio jučer?
Što sam učinio?
Ne sjećam se.
Odlično.
Odlično je
što se ničega ne sjećam.
Tako je najbolje.
Hej.
Cha Eun-u.
Zaboga. Jesi li poludio?
Nisi otišao kući?
Želiš da žena viče na tebe?
Probudi se.
Hej.
Izbacila te?
Što?
Kvragu. Što je?
-Kvragu. -Otkud ti ovdje?
Izbačen sam iz kuće.
Ali nemaš ženu koja bi te izbacila.
Ti…
Jesi li pobjegao?
Tko bježi od kuće u ovim godinama?
Odselio bih se.
U čemu je razlika?
Prestari smo da nas izbacuju. Što je bilo?
Zaboga.
Ne trebaš znati. Zapravo, ne smiješ.
Neće mi pomoći ako saznaš.
Izbrbljao bi se.
Kad sam se ja izbrbljao?
Jesam li jučer brbljao?
Koliko je sati?
Je li mi izletjelo
da si još zaljubljen u Sam-dal?
Koji mi je?
Rekao sam joj?
Što ću sad?
Mislio sam da sam to sanjao.
Nemoj više govoriti takve stvari Sam-dal.
Inače ću reći tvojoj mami da joj svakog mjeseca mazneš 300 000 wona.
A da me ubiješ? Bolje me ubij.
Vrat me boli.
Pa što ako sam joj rekao?
Istina je.
Još ti se sviđa. Zar ne?
Nećeš valjda poricati?
Sviđa mi se. Što onda?
Stvarno?
Da.
Oduvijek mi se sviđa.
Pa što? Što s tim?
Zašto si odjednom iskren?
Kad sam govorio da si zaljubljen,
rugao si mi se i pravio se lud. Zašto sad?
Zato što mi tvoje brbljanje ne pomaže.
Ako joj netko treba reći da mi se sviđa, onda sam to ja, a ne ti.
Zar ne?
Nisam li u pravu?
Zaboga.
Samo sam se brinuo.
-Brinuo sam se… -Yong-pile?
Otkud ti ovdje?
Nisi otišao kući?
Man-su, mogu malo ostati ovdje?
Gyeong-tae će platiti.
Što?
Zašto je skenirao to? Mogao je samo uzeti.
Vodiš evidenciju?
Pa… Dobar dan, gospođo.
-Ti! -Ovo je za tebe.
Tko je to? Je li Eun-ua žena opet izbacila?
Ne. To je bio Yong-pil.
Sinoć je spavao ovdje.
Yong-pil?
Zašto je spavao ovdje? Je li bio sam?
Nije.
Nije?
Što ti je? Ja sam bio s njim!
Ti?
A Sam-dal? Gdje je ona?
Koji vrag?
Zašto sam opet ovdje?
Boli me trbuh.
Jao, moja glava.
Jučer
s Gyeong-taeom
i Eun-uom…
-Tko je perverzan? -Zaboga.
U dućanu…
Cho Sam-dal. Naš romantik Yong-pil…
Tvoju mamu… u Švicarsku…
Jako si pijan.
Jesi li dobro?
Zašto si odustao od snova zbog moje mame
i ostao zatočen ovdje? Zašto?
Zašto si to učinio?
Ti se sredi.
Čekaj.
To je sve?
Dalje se ne sjećam?
Koji vrag?
Jao, moja glava.
Nema šanse. Glava me ubija.
Jao, moja glava.
Želiš znati zašto se nisam vraćala na Jeju?
Želiš znati tko je bio razlog zbog kojeg nisam dolazila?
Što sam mu to rekla?
Cho Sam-dal, što si rekla?
Sjeti se. Brzo.
Što si još rekla?
Sjeti se! Smjesta!
Što sam mu rekla?
Ali što ti je došlo? Posvađao si se s tatom
i priznao si da ti se sviđa Sam-dal.
Sigurno se dogodilo nešto kad radiš takve stvari.
Možda ću umrijeti.
Želiš umrijeti?
Što je? Zašto uvijek moram biti isti?
Zašto uvijek moram skrivati osjećaje?
Dokle tako?
O čemu govoriš?
Svi ste poludjeli?
Svi su postali čudni.
-Što vam je svima? -Tko su „svi”?
Mislim na Sang-doa.
Naljuti se na sve što kažem.
Neki je dan
vikao jer smo rekli da ti i Sam-dal imate posebnu vezu
i izjurio van.
Koji je njemu…
Čovječe…
Čekaj!
Prošli put. Ovdje na terasi.
Ti i Sam-dal ste rekli da ste samo prijatelji. Zar ne?
Čekaj. Da nije…
Da nije ljubomoran?
Jest. Ljuti se kad vas spominjemo. Hej.
Yong-pile.
Ljubomoran je jer si mu oteo Sam-dal.
Nevjerojatno! Zaboga, Gyeong-tae!
Skužio sam to mamuran. Nevjerojatno.
Dok se Sam-dal nije vratila, ti i Sang-do vježbali ste skupa.
Zašto ste prestali?
Zašto ne vježbate?
-Gubi se. -Zašto?
Ti.
Idi na posao.
-Vježbaj sutra s njim. -Izlazi.
-Sutra. -Hej!
Pazi na njega.
-Teško mu je. -Ti mali…
-Jasno? -Gubi se.
Kako sam jučer došla kući?
Tko me doveo?
Otkud mi znamo?
Yong-pil ili Gyeong-tae ili Eun-u ili Sang-do.
Čekaj malo.
U Seoulu si se uvijek vraćala sama.
Kako to da si na Jejuu tako opuštena?
Ovdje se može opustiti. Zna da će je netko dovesti kući.
Trebala bih te… Derište jedno!
Ne znam. Trebam početi snimati izlaske.
Što vas dvije radite ovdje tako rano?
Rekle smo da ćemo paziti da mama ne ode roniti.
-Tako je. -Nevjerojatna si.
-Trebam se probuditi. -Poludjela je.
Zašto me motrite?
Mama, kamo ćeš?
Ne.
-Mama… -Ne.
Nemoj roniti!
Ozbiljne smo!
Ozbiljne?
Vi ste luđakinje.
Gdje mi je ronilačko odijelo?
Mama!
Dakle, ovako je bilo?
Tata i Yong-pil htjeli su da prestaneš, a ti si nastavila po svom?
Misli na nas. Brinemo se.
Moj posao, moje tijelo.
Ja odlučujem što ću.
Kao ti kad si otišla u Seoul.
Pa… To nije isto.
Ako budeš takva…
-Ako nastaviš tako… -Ušuti!
Dajte mi odijelo. Gdje ste ga sakrile?
Zašto bismo ga skrivale? Nije da su ti to krila.
Uostalom, ronila bi i bez njega.
Bih, ali ne mogu.
Kako da ronim bez odijela?
Znači tako.
U pravu si. Bez odijela ništa.
-Tako je. -Da.
Ne dajte joj ga.
Ne znam koja ga je sakrila, ali bravo.
Trebala bih vas…
Dajte mi ga, smjesta!
Gdje ste ga sakrile?
-Ne znam. -Nema ga.
-Nemam pojma. -Stvarno.
-Ne znam. -Vi…
-Izbacit ću vas! -Ne znamo!
Ne znam!
Mama, ne znamo!
Žene ronioci iz Namdal-rija više neće roniti?
Tako je.
Napravit će zabavni park na obali.
Zaboga.
Umrijet će od dosade. Od čega će živjeti?
Od love koju će dobiti.
Kažu da cijeli Namdal-ri može živjeti od odštete.
Radije bih ronila.
Svi znamo da će park upropastiti more.
Bi li radije ronila da ti daju nekoliko stotina milijuna wona?
Što?
Odustala bih od ronjenja!
Kad sjeda lova?
A da sagrade park ovdje?
Za tu bih lovu prestala roniti.
Za toliki novac, sve može.
Tako je.
Što je bilo?
Razmišljaš kakav ćeš nam trač ispričati?
Zapravo, vidjela sam nešto krasno.
Što?
Što je bilo?
Jučer su Yong-pil i Sam-dal…
Ma daj!
Dosta više o njima.
Hoćeš da se gđi Ko pogorša stanje?
Dobro, šutim.
Neću ništa reći.
Park se gradi u Namdal-riju.
Ali još nije gotovo.
Možda ga ipak sagrade ovdje!
Tko zna?
Pusti. Neka si Namdal-ri uzme novac!
Idemo.
Zaboga.
-Mama. -Mama, molim te.
-Mi… -Mama.
Ma daj!
Stigli smo.
Što?
Dobro.
ZABAVNI PARK „NAMDAL-RI” IMA PODRŠKU MJEŠTANA
Nema više sastanaka.
Ovaj put morate potpisati ugovor.
Tajniče Ko.
Imao sam dobar razlog.
Pokazao sam ti. Gledaj.
„Horoskop za vodenjake.
Merkur i Saturn pod lošim su kutom.”
I tako dalje. Ovdje lijepo piše:
„Odgodite potpisivanje ugovora i dokumenata.”
Sam si vidio.
Danas vam je horoskop dobar. Potpišite.
-Pravnici čekaju. -Dobro.
Ali…
Poslije ovoga se vraćam u Seoul?
Da.
Imate let u 18 h.
Zašto?
Poslije ovog sastanka nemate obaveza.
Hoću reći,
zašto u vrijeme večere?
Takav je red letenja.
Kvragu.
Na domaćim letovima ne služe hranu.
Koji mu je vrag?
Hvala vam na suradnji.
Naši pravnici poslat će vam ugovor.
Mi bismo trebali zahvaliti vama.
Hvala vam što ste izabrali Namdal-ri.
Nastavit ćemo podržavati izgradnju zabavnog parka AS Grupe.
Hvala vam.
Vraćate se u Seoul?
Bilo nam je drago.
Što?
Još ste mlad čovjek.
Hoćete li se opet oženiti?
Pa…
Nemaš pojma.
Imao je težak brak. Zašto bi opet prolazio kroz to?
Sigurno mu je bilo teško.
Bilo mi je teško? Kako to mislite?
Dajte. Dobro poznajemo Jin-dal.
Cijeli je otok poznaje.
Stalno je razbijala stvari. Još kad je bila klinka.
Zar ne?
Strojeve za udaranje.
Njezina mama je stalno plaćala štetu.
Gospodin Jeon ju je trpio jer je dobar čovjek.
Cijeli bi se otok složio.
Tako je.
Predsjednik Jeon je svetac.
Nije ona ostavila njega.
On je napucao nju.
Predsjedniče Jeon, svi ovdje to znaju.
-Bez brige. -Tako je.
Tako joj i treba!
Ajme meni!
Hej!
„Tako joj i treba”?
Nevjerojatno.
Što vi uopće znate?
Mislite da poznajete Cho Jin-dal kao što je ja poznajem?
-Predsjedniče… -Pusti me.
Ona je napucala mene.
Mene, Jeona Dae-yeonga.
Dobro?
Ona je ostavila mene!
Da vam pokažem zahtjev za razvod?
Nemate pojma.
Patila je u braku i odlučila se razvesti od mene.
A vi kažete da joj tako treba? Da sam je trebao napucati?
Zašto ste tako ljuti?
Nismo tako mislili.
Vi ste joj susjedi i prijatelji!
Kako možete biti gori od njezinog bivšeg muža?
Ogovarate je iza leđa… Prokletstvo.
-Tajniče Ko! -Da!
Ne mogu raditi s njima.
-Dobro. -Ne želim raditi s njima!
-Što? -Neću potpisati ugovor!
-Gospodine… -Znate što?
Jako je kul kad lupa po tim strojevima.
Nemate pojma.
-Predsjedniče Jeon! -Zaboga.
Što ste ono još rekli?
Da izgledam staro?
Čovječe. Smješkate mi se i vrijeđate me.
Nevjerojatno.
Pa…
Ja…
Ispričavam se.
Predsjedniče Jeon!
-Zaboga. -Ti…
Svrbi me.
Uho me svrbi.
„Kako protiv aritmije?”
Zašto je tako tiha?
No kad razmislim,
uvijek me slušala.
Da vidimo.
„Aritmija”.
Je li otišao na posao?
Kvragu.
Poludjet ću.
A da ga nazovem i pitam?
Ne, moram se najprije sjetiti što sam mu rekla.
Očito je!
Sigurno sam mu sve rekla.
Mislim, zašto inače ne bih dolazila na Jeju ako ne zbog njega?
Ajme.
Cho Sam-dal, posve si poludjela!
Što je sad?
Halo?
Molim?
Ja?
Posvađao se s tatom?
Baek-ho, kava.
Izgleda previše sretno za to.
Može kava?
Dobro.
Izgleda iskreno sretno, mislim da ne glumi.
-Da. -Evo ga. Idemo.
Vidimo se.
Zašto su tako otišli?
Da vidimo.
Cho Yong-pile.
Šef te treba.
Meteorolože Cho Yong-pil.
Da, gospodine?
Imam dobru i lošu vijest.
Koju ćemo prvo?
Ja bih samo dobru.
Upravitelj Zavoda…
Osobno me nazvao. Želi nas ovlastiti
da samostalno objavljujemo
upozorenja na vremenske uvjete.
Stvarno?
Moći ćemo izdavati upozorenja?
Od kad?
Još razmišlja o tome.
-Što? -Zašto tako iznebuha, gospodine?
Što misliš?
Neki blesavi meteorolog zvao ga je 19 puta.
Devetnaest puta. Žalio se upravitelju osobno.
Što? Zvao je upravitelja?
Koji bi luđak…
Razmislite, iskreno.
Ako ćemo svaki put
čekati dopuštenje,
može doći do nesreća.
Upravitelju, živim na Jejuu gotovo 40 godina.
Dovoljno je da pogledam more. Odmah znam.
„Sutra će biti oluje.”
„Za desetak minuta počet će kišiti.”
Jednostavno znam.
Tko je kvalificiraniji za to?
Mislim, vidite li vi iz Seoula naše nebo?
Halo?
Upravitelju?
Čujete li me? Halo?
Idiote.
Bio mi je nešto previše tih.
Netko je umalo umro.
Da su nam odobrili upozorenje, to se ne bi dogodilo.
Zahvaljujući tvojoj predanosti,
jako sam se zbližio s upraviteljem.
A sad…
Loša vijest.
Samo malo. Zašto…
Zašto sam dobio ukor?
Zbog nekoliko poziva?
Onda nije trebao objaviti svoj broj na stranici.
Rekao je da ga zovemo.
I što sam krivo rekao?
Ne prihvaćam ovo, gospodine.
Hej. Začepi.
Pročitaj to.
Pa…
NEOVLAŠTEN ODLAZAK S RADNOG MJESTA
„Neovlašten…”
Voze je u Sveučilišnu bolnicu Halla.
Hej, kamo…
Neovlašten…
Neovlašten odlazak.
To ti je kazna.
Od danas prelaziš
u drugi odjel.
Ne, ja…
Hvala.
Izabrani ste za ovogodišnju fotografkinju
izložbe „Jeju i vrijeme”.
Zašto baš danas?
Yong-pil je u prognostičkom odjelu.
To je na drugom katu.
Onda se nećemo sresti.
Sigurno se nećemo sresti.
Bože!
Zaboga!
Otkud ti ovdje?
Ja?
Došao sam ti skuhati finu kavu.
Imali smo mnogo dobrih kandidata, zar ne?
-Tako je. -I ovo.
To su fotke iz srednje. Malo su mutne, ali fora su.
Zar nemaš nekog posla?
Tako je, čeka me prognoza.
Počet će mi sastanak.
-Moram ići. -Dobro.
-Cho Yong-pile. -Da?
Kamo ćeš?
Promijeni to.
Da, spremnik za vodu.
Zaboravio sam.
Promijenit ću ga.
Ovdje piju previše vode.
Od danas je kod nas. Po kazni.
-Po kazni? -Da.
Dobili ste većinu glasova.
Bit ćete naša ovogodišnja fotografkinja.
Ali ne znam zašto ste odabrali ovu.
Mutna je i nije baš dobra.
Možda zbog tog starinskog ugođaja.
Shvaćam.
Za izložbu
možete slikati naše vrijeme i prirodu.
Ja sam s Jejua. Dobro poznajem prirodu.
Ali mogu li dobiti smjernice kad je riječ o vremenu?
Bez brige.
Fotografima koji nisu s Jejua dodijelimo nekoga odavde.
Dodijelit ćete mi nekoga?
Da. Pokazat će vam skrivena mjesta.
Pomagat će vam dok fotografirate.
Stvarno?
Bilo bi zgodno imati nekoga takvog.
Meteorolože Yong-pile?
Da?
Pa…
Ajme.
Sam-dal.
Imaš nešto protiv toga?
Nemam.
Najbolje poznajem mjesta za fotkanje na otoku.
A ti nemaš ni auto.
Mogu ga unajmiti.
I ja sam s Jejua, zar ne?
Znam mjesta za fotkanje.
Bez brige.
Mjesta od prije 20 godina
sad su puna zgrada i turista.
Sve je puno ljudi.
Je li to možda…
Je li to zbog onoga jučer?
Jučer? Kako to misliš?
Što je bilo jučer?
Ničega se ne sjećaš?
Prestani me ispitivati. Ne sjećam se baš ničega.
Je li uopće moguće
to zaboraviti?
Sigurno se ničega ne sjećaš?
Zašto? Jesam li rekla nešto čudno?
Jesam. Kladim se da jesam.
Što god da sam rekla, zaboravi.
Sve su to bile gluposti.
-Gluposti? -Da.
Pričam gluposti kad sam pijana.
Mislim da silazim s uma.
Odsad se snimam dok pijem.
Blebećem gluposti koje nemaju veze s vezom.
Stvarno se ničega ne sjećaš?
A da se kojim slučajem…
Sjećaš li se bar nečega?
Pa…
Pila sam ovdje s Gyeong-taeom i Eun-uom…
I onda?
I onda sam vidjela tebe…
Da?
Nakon toga se ničega ne sjećam.
Vidjela si mene
i poslije toga se ničega ne sjećaš?
Znači…
Nemoguće.
-Ali… -Ne! Ne želim čuti!
Pričala sam gluposti.
Besmislice. U redu?
Čekaj. Pogledaj me.
-Što? -Budi iskrena. Sjećaš se, zar ne?
Ne, kažem ti ozbiljno.
-Ozbiljno. -Mislim da lažeš.
-Sjećaš se. -Bok, Sang-do!
Što radite ovdje?
Samo razgovaramo.
Uglavnom, ne treba mi nitko. Sama ću fotografirati.
-Vidimo se. -Čekaj…
-Bok. -Bok.
Učinili smo to.
Sam-dal, poludjela si.
Trebala sam ga pitati što sam rekla?
Ne.
Zaboga, ne.
Hvala.
Osjećaš li se loše?
Zašto?
Osjećaš li se loše zbog mene?
Ne bi se trebao osjećati loše ako ti se netko sviđa.
Ne osjećam se loše.
Ne znam.
Čudno je.
Zašto mi je neugodno kraj tebe?
Zašto mi je neugodno? Čudno.
Smeta mi to.
Ti osjećaji nemaju veze s tobom.
Shvaćaš sad moj položaj? Nemoguće je.
Što je ovo?
Tvoja osveta?
Da.
Yong-pile.
I meni se Sam-dal još sviđa.
Ovaj put ne želim propustiti priliku.
Neće mi biti krivo zbog tebe.
Neću razmišljati o tebi.
Poslušat ću svoje srce.
Sang-do…
Čini se da si odlučio.
Je li ovo objava rata?
Jest.
Shvati je ozbiljno.
BAR „PRVO FLERT PA ONDA LJUBAV”
Hae-dal, trebala si nam se javiti odmah kad si došla.
Misliš da je stigla?
Zašto su upleli i njezinu obitelj?
To je suludo.
Baš tako.
Uzdravlje.
Zaboga.
Govore da žale Ha-yul.
Ogovaraju nas jer su anonimni,
a uživo se ne bi usudili.
Ne odgovaraj im.
Samo seru gluposti.
-Odvratno. -Ma daj!
Odvratno.
-Uzdravlje. -Živjele.
Ispričavam se.
Ono su moji prijatelji. Možemo li vam se pridružiti?
-Ne, nismo takve. -Naravno.
-Može. -U redu. Može?
-Odmah se vraćam. -U redu.
Čekaj.
Zaboga. Poludjele ste.
Pijete s dečkima? Ne sviđa mi se to.
Pogledaj malo oko sebe.
Ovo je najpopularniji bar za upoznavanje na otoku.
Gluposti.
Slobodno?
Koliko vas je?
Dvije.
Cure!
Zašto ste me dovele ovamo? Zaboga!
Ja sam majka, dobro? Idem.
-Ozbiljno? -Ma daj!
U Seoulu si izlazila u klubove.
Zato što volim plesati.
Dobro. Ostani još malo.
Nećemo im reći da imaš dijete.
Nije da si u braku ili u vezi.
U čemu je problem, Hae-dal?
Ma daj!
Mrzim to. Stvarno.
-Odoh ja. -Čekaj. Samo jedan sat.
-Možeš samo sjediti. -Ne, ne volim to.
Ne guraj me.
-Nema mjesta za sve nas. -Zaboga!
-Idemo za veći stol? -Da.
Uzdravlje!
Godinama čami na Jejuu. Morao sam ga izvesti da se zabavi.
Kako misliš? Ovdje si na odmoru.
Ti radiš u velikoj tvrtci, a ti upravljaš fondovima?
Da.
Baš lijepo.
Tražite li posao? Sigurno ćete ga brzo naći.
A ti?
-Čime se baviš? -Ja?
Radim u centru za dupine.
Stvarno?
Zar to nije volonterski?
Jest!
Završio je prestižno sveučilište.
Ali navukao se na dupine
i već devet godina živi ovdje i štiti ih.
Plaća mu je mala.
Svi se bore za bolji posao i veću plaću.
Nađi posao s većom plaćom.
-Hej. -Zaboravi.
A ti, Hae-dal?
-Ja? -Da.
-Brinem se o djetetu. -Molim?
Sigurno si teta u vrtiću.
To je težak posao.
-Ne, moja kći… -Nećakinja!
Ima nećakinju.
O njoj se brine.
-Nećakinju? -Dakle, ne tražiš posao?
Katkad radim honorarno.
Ali uskoro stižu tridesete. Trebala bi naći posao.
Ne možeš gubiti vrijeme brinući se o nećakinji.
Moramo se usredotočiti na to
da si osiguramo bolji život prije nego što zakoračimo u tridesete.
-Što ti znaš… -Hej.
Nije sve u novcu.
Neke stvari ne možeš kupiti, boomeru!
Oprosti.
Boomer. To mi je bilo smiješno.
Premlad sam za boomera.
Ali tako se ponašaš.
Ako želiš da svi razmišljaju kao ti
i misliš da si uvijek u pravu, to znači da si boomer!
Može zdravica?
Uzdravlje!
Šef vam je rekao da se ne vraćate
ako ne potpišete ugovor za gradnju parka.
Upravo zato nisam otišao na avion.
Gospodine!
Nije ti smetalo?
Kako je ogovaraju iza leđa?
Kao da je žena nekog gangstera.
Da je zaslužila da je napucam. Zaboga.
A meni su rekli da izgledam staro.
Nemaju poštovanja.
„Bilo mi je drago.”
O čemu govoriš?
To su rekli. Ne da ste stari.
Govorili su svojim narječjem.
Što?
-Rekli su da im je bilo drago? -Da.
Zašto im je narječje tako nerazumljivo?
Zaboga.
Nije važno.
Javi našima da mijenjamo planove.
Namdal-ri nije jedino mjesto na Jejuu.
Imate li nešto u vidu?
Ondje.
Ono mjesto.
„Ono”? Koje?
Ma znaš.
Samo malo…
Nije valjda…
Jest.
Ono mjesto na koje misliš. Ondje.
Evo.
SAMDAL-RI
TRGOVINA „LUCKY”
Hajde, idemo.
Idemo.
Stvarno je tvrdoglava.
Rekao sam da ću je pokupiti.
Što…
Što? Hej!
Izlazi, smjesta.
Danas ne radiš?
Radim. Ovo mi je posao.
Zašto me ometaš dok sam na poslu?
Pretvaraj se da me nema.
Da sam nevidljiv.
Idemo.
Bit ću jako tih.
Zašto ovo sjedalo ispušta zvukove?
Molim te, vozi oprezno.
Čekaj.
Što si kupila?
Već sam kupio grickalice i to.
Ajme meni. Nevidljivi čovjek govori.
Kad si se napila…
Gle, ne želim o tome!
Govoriš nevidljivom čovjeku.
Idemo, gospođo?
Dugo nisam vozila. Baš je super!
Uopće nema prometa.
U Seoulu bi nam za deset kilometara trebalo pola sata.
Misliš? Trebalo bi i više.
Ne sjećaš se?
Kad je bilo Svjetsko prvenstvo 2010.,
krenuli smo u Jongno navijati na ulicama!
-Sjećam se. -Zapeli smo.
-Da. -Proveli smo dan u busu.
Bogme se sjećam.
Na kraju smo se vratili kući gledati utakmicu.
Tako je. Umjesto da uživamo, izgubili smo cijeli dan. Užas.
Da, bila je to katastrofa.
Reci im da mi od sutra ne treba vodič.
Iako me dugo nije bilo, sjećam se dobrih mjesta za fotkanje.
Fotkala sam posvuda.
Nijedno od tih mjesta više nije za fotkanje.
Mislim,
zar stvarno toliko mrziš
moje društvo?
Pa…
Mislim…
Zamisli što će ljudi reći kad nas vide zajedno.
Već su mislili da smo se pomirili samo zato što smo otišli u Seoul.
Uglavnom, kad sam bila mlada, fotkala sam diljem otoka.
Sigurno ću naći barem jedno dobro mjesto.
Čekaj.
Ovo izgleda kao livada u Jeonghan-riju.
Oprostite?
Evo me.
Evo riže.
-Hvala. -U slast.
Ajme.
Sjajna fotka.
-Nije li super? -Jest.
Jako je lijepa.
Zdravo. Je li sve u redu?
Jako je ukusno.
Vi ste fotografi, zar ne?
Može jedno pitanje? Oprostite na smetnji.
Ovo je snimila prijateljica.
Znate li gdje je to?
A da pitate nju?
Pa, više se ne bavi fotografijom.
No ako je odvedem onamo, možda se opet počne baviti.
To je pravo prijateljstvo.
Da vidim.
Aha, to mjesto.
Često smo išli onamo.
Sad više nije za fotkanje.
Što? Zašto?
Bože.
Kako su saznali za ovo mjesto?
Što sam ti rekao?
Sva naša tajna mjesta iz djetinjstva
sad su preplavili turisti. Svi su ih otkrili.
Kako su saznali za ovako zabačeno mjesto?
Pronašli su ga na internetu.
Ali ovo je bilo moje tajno mjesto.
Svejedno fotkaj ono.
Ono je lijepo.
Kamo god stala, uvijek će mi netko biti u kadru.
Ništa od toga.
Ali…
Znate li ovo mjesto?
To je ono ondje?
Da, čini se.
Gdje je to?
-To je… -Da?
To je Odmaralište Mado.
Molim?
Kako to može biti odmaralište?
Što sam ti rekao?
Trebala si me poslušati.
Izgrađeno je prije deset godina.
Što se dogodilo ovom otoku u posljednjih 18 godina?
Prepun je turista i turističkih odredišta.
Upropastili su ga.
Razmisli malo o tome.
Dobro je što dolaze turisti.
Mora li cijeli Jeju biti ruralan?
Zaboga.
Zašto smo ovdje? Ovo nije dobra lokacija.
Kako to misliš? Ovdje je idealno.
Nije pogodno za odmaralište, a nema ničega za turiste. Dođi.
Ideš u krivom smjeru.
Ne idem. Požuri se.
Saznali su i za ovo mjesto?
Ovo mi je trebao biti tajni adut.
Što sam ti rekao?
Jesi li ljuta?
Zašto bih bila?
I ja sam se promijenila.
Nije fer očekivati da je otok ostao isti.
Sigurno se sve promijenilo.
Nešto možda nije.
Idemo.
-Je li to Cho Eun-hye? -Cho Eun-hye?
Fotografkinja nasilnica?
To je ona.
Došla se zabavljati nakon onoga što je učinila u Seoulu?
Nevjerojatno. Stvarno je besramna.
Oprostite.
-Kako možete reći… -Pusti. Idemo.
Oprostite.
Da?
Možete li nas fotkati?
Ja?
Sami smo ovdje.
Možete li nam pomoći?
Pa…
Naravno. Zašto ne?
-Hvala. -Ništa.
Lica su vam mutna zbog sunca.
Stanite onamo.
Dobro.
U redu. Fotkam.
Bilo bi bolje kad biste se gledali.
Može tako?
Može li i smiješak?
Širok osmijeh, nasmijte se.
Fotkat ću dvije verzije.
-Može. -U redu.
Dobro.
Smiješak.
Hihoćite se.
-Hihot. -Hihot.
Tako.
Hvala vam.
Čovječe.
Fotke su super!
Oprostite!
Možete li i nas fotkati?
I mi smo sami.
Naravno, može.
Što radiš ovdje?
Čekam Gyeong-taea. A ti?
Moram nešto kupiti.
E, da.
Znaš gdje je ovo?
Nemam pojma.
Kvragu.
Je li to ona stara Sam-dalina fotka?
Zašto je kod tebe?
Želim je odvesti onamo da fotka.
Gdje je ovo?
Sang-do.
Sviđa li ti se
još uvijek Sam-dal?
Vidimo se.
-Ne znam. -Što ne znaš?
Kamo ćete?
Pođite s nama.
Kamo?
Opet žele kod nas graditi elektranu.
Imamo sastanak u vezi s tim.
Moramo ih zaustaviti.
Dolazi i neki glavonja.
Čini se da je ozbiljno.
Zar nećete dobili odštetu ako je sagrade?
Više ne bi morala roniti. Nije li to dobro?
Dosta gluposti!
Moramo ih nadglasati. Dosta gluposti i krenite za nama.
Mama je u pravu.
Trebamo što više ljudi da ih nadglasamo.
Zašto mi moramo ići?
-Idemo? -Hajde.
Mama!
Zaboga.
Već je trebao stići.
Zašto gđa Ko nije došla?
Ne znam. Baš sam se naživcirao.
Evo ga!
Zdravo, gospodine!
Vi…
Zašto je ovdje toliko auta?
Bolje da odete, gđo Ko.
O čemu ti to?
Otiđite.
Što ste sad naumili učiniti našem mjestu?
Što je?
Idite.
Što im je?
Kvragu. Nisam snimila nijednu fotku za sebe.
Ali nije ti žao, zar ne?
Nisi ni namjeravala fotkati.
Nisi ponijela fotoaparat.
Ne budi smiješan Zašto ga ne bih ponijela?
Zalazak sunca na Jejuu je predivan.
-Zaustavi auto! -Zašto?
-Stani. -Zašto?
-Što je bilo? -Stani onamo.
Ne mogu ondje.
Polukružno se okrećeš?
Nebo je danas prekrasno.
Dugo nije bilo ovakvo.
Fotoaparat!
Mislio sam da ga nisi ponijela. Imaš ga?
-Imaš fotoaparat. -Da.
Cho Sam-dal fotkala je ovakvim.
Jedan pokušaj.
Hej!
Ostao nam je samo jedan?
Mislila sam da se ne prodaju.
Tko još kupuje ove aparate?
-Danas su baš popularni. -Stvarno?
Kupili su ih srednja kći gđe Ko i Sang-do.
Sang-do?
Javi se, Sam-dal.
Imao si pravo.
Neke su stvari ostale iste.
Mislim na nebo.
Vidiš?
Neke se stvari ne mijenjaju.
Poput mene?
O čemu govoriš?
Zar nemaš brdo skupih fotoaparata?
Što će ti jednokratni?
Znaš kako su me zvali u struci?
„Jedan Pokušaj”.
Ne trebam milijun pokušaja.
Tako sam postala popularna.
Znači, ovaj ti je fotić pomogao.
Da.
Sjećaš se?
U srednjoj mi mama nije htjela kupiti fotoaparat,
pa sam vježbala s jednokratnima.
Morala sam razmišljati o svakoj fotki.
Naučila sam da ne smijem stoput pritiskati okidač.
Mislim da je to dobra navika.
Bolje ne snimiti fotku ako ćeš je poslije obrisati.
Ali…
fotke koje je netko obrisao
možda bi nekom drugom nešto značile. Zar ne?
Kao tvoje pamćenje.
Zašto se stalno vraćaš na…
Dobro.
Da čujem.
Što sam ti rekla?
Što?
Priznala si.
Što…
Što?
Hej.
To su gluposti!
Priznala sam da mi se sviđaš?
Sigurno sam poludjela!
-To je… -Priznala si.
Da ti se sviđam.
I ja sam tebi.
Zašto…
Hajde. Idemo.
DOBRO DOŠLI U SAMDAL-RI
EPILOG
2008. GODINA
Stigao si, Sang-do!
Pazi da izađeš na pravoj postaji.
-Provjeri. -Požuri se.
Inače ćeš se izgubiti.
Nije glup. Požuri se, klopa se hladi.
-Požuri se! -Jasno?
Dobro, čekajte me.
Još malo.
Sam-dal, sviđaš mi se.
Što vam je? Zašto se stalno držite za ruke?
Dobit ćete osip. Nevjerojatni su.
Skoro sam pozvao policiju.
Ako ti toliko smeta, nađi curu.
Najvažniju varijablu…
nisam mogao predvidjeti…
Cho Sam-dal! Čekaj.
Zašto bježiš?
Prestani mi se tako prikradati.
-Kamo ćeš? -Zašto osjećaš leptiriće u trbuhu?
Stigao je odred žena ronioca.
Odred? Zašto?
Ovo je jako loše.
Zašto to rade samo meni?
Zašto je bivši gori od stranca?
Nikad nećemo zaboraviti.
Razlog našeg prekida.
Mogu li te
još više pokolebati?
Samo…
Osloni se na mene.
Prijevod titlova: Dragutin Budimir