BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
CU OPT ANI ÎNAINTE
Să ne despărțim!
Poftim? De ce ai spune asta?
Ce s-a întâmplat?
E prea din senin.
Ba nu e. Mă gândesc la asta de ceva vreme.
Trebuie să studiez peste hotare.
Da, dar am stabilit că studiem împreună peste hotare.
Am venit aici să cerem binecuvântarea părinților.
Sam-dal, ce s-a întâmplat?
S-a întâmplat ceva? Ce anume?
Hai să ne despărțim!
De ce ai veni cu mine la studii peste hotare?
Nu te mai plac.
Ce?
Nu mai am nevoie de tine.
Să ne despărțim!
Stai! Ce înseamnă asta? Glumești, nu-i așa?
De ce ne despărțim așa brusc?
- Ne despărțim. - Hei!
Cho Sam-dal!
Hei, Sam-dal! Serios, de ce faci asta?
Ți-am spus că nu mai am nevoie de tine!
Hei! Cho Sam-dal!
De ce-ți faci iar bagajul?
Abia ai venit de câteva zile.
Tată, trebuie…
să merg undeva o vreme.
Și ritualul pentru mama ta?
O să lipsești?
Ce?
Voi pleca după ceremonie. Hai să discutăm, da?
Nu mă despart de tine.
Sam-dal, te rog!
Nu te mai întâlni cu ea!
- Ce? - Nu te mai întâlni cu fata aia!
Ajunge!
Poate să crape pământul,
că eu tot n-o s-o accept pe Sam-dal.
Tată…
Nu începe!
Te-am lăsat în pace,
căci am crezut că vă despărțiți.
Iar tu vrei să-nveți peste hotare?
Cu ea?
Și, când te întorci, te însori cu ea?
Da.
O să mă însor cu Sam-dal.
Tată, știi doar, eu doar pe Sam-dal o vreau.
Nu te gândești la biata ta mamă?
Deloc?
Nu vezi că încerc să mă abțin să nu le dau foc la casă,
și ard eu pe dinăuntru?
Încetează, tată!
Au trecut mai mult de zece ani.
Nu-i așa?
De ce te porți tot așa?
Să treacă și o sută de ani!
N-o s-o iert pe Ko Mi-ja.
Mamă.
De ce ați ieșit?
Voiam să pun mâncarea aici pentru ritual și să plec.
Intrați înapoi, vă rog!
Ți-am spus să nu vii.
Cum ai tupeul să vii?
Nu știi ce zi e azi?
Credeai că o să poți să te porți ca și cum n-a fost nimic?
Ți-am spus să nu vii aici!
Ți-am spus că nu vreau să am de-a face cu tine!
Tată, hai să intrăm!
Să nu crezi că am să te iert până mor!
Mi-ai luat soția.
Și lui Yong-pil
i-ai luat mama. Nu ți-e rușine?
Acum ai de gând să-mi iei și fiul?
Pleacă din casa mea!
Tată, încetează, te rog!
Ascultă și tu!
N-o să-i iert niciodată familia!
Dacă vrei să vezi asta mereu, n-ai decât!
E-n regulă. Lasă-l în pace!
Mamă, ce s-a întâmplat?
Ce este, mamă?
Mamă! Mamă, ce s-a întâmplat?
Computerul Administrației Meteorologice
produce 150.000 de pagini de date pe zi.
Dintre toate acele posibilități,
decizia care va fi luată depinde de oameni.
Alo! Mamă.
Alo!
Cineva a leșinat.
SAM-DAL HAI SĂ NE DESPĂRȚIM…
Yong-pil.
Yong-pil, nu pot face asta.
Nu cred că pot face asta, Yong-pil.
Cho Yong-pil.
Yong-pil, ieși, te rog!
Uneori, luăm decizii absolut corecte.
Hai să ne despărțim!
Nu am nevoie de tine.
Alteori, luăm decizii complet greșite.
Yong-pil!
Într-o zi, inima mamei s-a frânt…
Yong-pil!
Am crezut că toți vor fi fericiți
dacă sufeream doar eu.
Dar…
n-am prevăzut
cea mai mare variabilă.
A căzut fix pe spate!
El era în spate.
- În spatele lui. - Yong-pil!
- Avea dakgalbi pe cap. - Exact.
SAM-DAL
Știi de ce nu am mai venit în Jeju?
Știi din cauza cui nu am mai venit în Jeju?
Mi-a fost foarte greu să te uit.
M-am străduit să te șterg din amintiri.
De ce mă tot întrebi dacă sunt bine?
De ce îți faci griji pentru mine
și ai grijă de mine?
De ce continui…
să mă tulburi?
Ce o să faci dacă chiar o să mă bazez pe tine?
Variabila că ai suferit la fel de mult ca mine.
Iar am fost doborât
de variabilă.
EPISODUL 10 VARIABILELE PE CARE NU LE-AM PREVĂZUT
PUNGĂ DE GUNOI
Hei!
Mai bine te-ai sinucide.
Eun-u.
Dumnezeule!
E o idee bună.
Ia-l de-aici și omoară-l! O să te plătesc regește.
Arunc eu aia.
Nu-i nevoie.
Până mă întorc,
ai grijă să fie mort.
Și ai grijă să nu afle nimeni!
- Noapte bună, doamnă! - Și ție!
Dumnezeule!
Ce naiba?
Doamne, ce mă doare capul!
Unde sunt?
Wang Gyeong-tae.
Ce-ai făcut ieri?
Ce-am făcut?
Nu-mi amintesc nimic.
E bine.
E bine
că nu-mi amintesc nimic.
E mai bine așa.
Hei!
Cha Eun-u.
Ai înnebunit?
N-ai plecat acasă?
Nevastă-ta o să-ți facă zile fripte.
Hei, trezește-te!
Hei!
Te-a dat ea afară?
Ce?
Fir-ar!
- Drăcie! - Ce faci aici?
Am fost dat afară.
N-ai soție care să te dea afară.
Ai…
Ai fugit?
De ce aș fugi de-acasă la vârsta asta?
M-aș fi mutat.
Care e diferența?
N-avem nici vârsta să fim dați afară din casă. Ce e?
Nu e nevoie să știi. De fapt, nu trebuie.
Nu m-ar ajuta dacă ai afla.
Doar ai da din gură.
Când am făcut eu așa ceva?
Am făcut asta ieri?
Cât e ceasul?
Am spus cumva
că încă ești îndrăgostit de Sam-dal?
Ce m-a apucat?
I-am zis lui Sam-dal?
Ce mă fac?
Credeam că a fost un vis.
Să nu-i mai spui așa ceva lui Sam-dal!
Dacă o faci, te spun mamei tale că iei 300.000 de woni din cutie lunar.
Mai bine mă omori. Omoară-mă odată!
Doamne, gâtul meu!
Dar n-a fost complet ciudat să spun asta, nu?
Așa e.
Încă o placi pe Sam-dal. Nu?
O să cauți scuze și o să negi acum?
Da, o plac. Și ce?
O placi?
Da.
Am plăcut-o dintotdeauna.
Și ce dacă? Care e treaba?
De ce ești brusc sincer?
Când am zis că-ți rupi genunchii din dragoste,
ai spus că nu și ai râs de mine.
Pentru că nu mă ajută deloc dacă vorbești aiurea.
Dacă-i spune cineva lui Sam-dal că o plac, îi spun eu, nu gura ta proastă!
Am dreptate?
Am dreptate sau nu?
Isuse!
Am fost îngrijorat.
- M-am îngrijorat. - Yong-pil?
De ce vii de-acolo?
N-ai plecat acasă?
Man-su, lasă-mă să stau aici o vreme!
Gyeong-tae o să plătească pentru mine.
Ce?
De ce a scanat-o? Ar fi trebuit s-o ia și gata.
Ai trecut pe caiet?
Bună ziua, doamnă!
- Tu! - E pentru tine.
Cine a fost? Eun-u a fost iar dat afară?
Nu, a fost Yong-pil.
A dormit aici azi-noapte.
Yong-pil?
De ce a dormit aici? A fost singur?
Doi au dormit aici.
Doi oameni?
Ce ai? El și eu.
Tu?
Și Sam-dal? Unde s-a dus?
Ce naiba?
De ce sunt iar aici?
Mă doare stomacul.
Doamne, capul meu!
Ieri,
cu Gyeong-tae
și Eun-u…
- Cine e pervers? - Aoleu!
La magazin…
Cho Sam-dal. Cho Yong-pil, cu inima pură…
Mama ta… Elveția.
Ești beat mangă.
Ești bine?
De ce ai renunțat la visurile tale de dragul mamei mele
și ai rămas blocat aici? De ce?
De ce?
Vino-ți în fire!
Stai!
Se termină aici?
Atât de abrupt?
Ce naiba?
Doamne, ce mă doare capul!
Las-o baltă! Mă doare capul prea tare.
Doamne, capul meu!
Știi de ce nu am mai venit în Jeju?
Știi din cauza cui nu am mai venit în Jeju?
Ce naiba am spus?
Cho Sam-dal, ce ai spus?
Amintește-ți! Repede.
Ce-ai spus apoi?
Acum! Amintește-ți!
Ce i-am spus?
Ce te-a apucat? E prima oară când te revolți împotriva tatălui tău
și ai recunoscut și că o placi pe Sam-dal.
Ceva s-o fi întâmplat, de te-ai comportat așa.
Poate că o să mor.
Vrei să mori?
Normal că nu. Nu pot să mă port și altfel?
Trebuie să-mi reprim mereu sentimentele?
Asta să fie soarta mea?
Ce tot spui?
V-ați pierdut toți mințile?
Toată lumea e ciudată.
- Ce v-a apucat? - Despre cine vorbești?
Despre Bu Sang-do.
Îl enervează orice spun.
Acum câteva zile,
a țipat la noi că am zis că ai o relație specială cu Sam-dal,
și a ieșit val-vârtej.
Ce l-o fi…
Stai!
Ultima dată, aici, pe terasă.
Tu și Sam-dal v-ați enervat și ați zis că sunteți doar amici.
Stai! Oare el…
E cumva gelos pe voi doi?
Ba da. Se enervează când vorbim despre voi doi. Hei!
Yong-pil.
E gelos fiindcă i-ai luat-o pe Sam-dal.
E o nebunie! Doamne, Gyeong-tae!
Te-ai gândit la asta când erai mahmur? Absurd!
Mereu te antrenai cu Sang-do înainte să vină Sam-dal.
De ce nu mai faceți asta acum?
De ce?
- Dispari! - De ce?
Tu.
Du-te la muncă!
- Mâine să începi să te antrenezi! - Ieși!
- Fă-o mâine! - Hei!
Ai grijă de Sang-do!
- E supărat. - Fir-ai tu…
- Ai priceput? - Pleacă!
Știe cineva cum am ajuns acasă ieri?
Cine m-a adus?
De unde să știm noi?
Probabil Yong-pil, Gyeong-tae, Eun-u sau Sang-do.
O clipă!
În Seul, mereu veneai acasă singură.
De ce te-ai delăsat așa de când ești în Jeju?
Se simte în siguranță aici. Știe că o aduce cineva.
Ar trebui… Răsfățato!
Nu știu. Ar trebui să înregistrez cu telefonul.
Ce căutați aici așa devreme?
Stăm cu ochii pe mama ca să nu se ducă în mare.
- Ai dreptate. - Uită-te la tine!
- Ar trebui să mă trezesc. - Nu și-a revenit.
De ce mă urmăriți?
Mamă, de ce te duci în partea aia?
Nu.
- Mamă… - Nu!
Nu te duce în apă!
Vorbim serios.
Despre ce?
Sunteți nebune.
De ce nu e aici costumul de scufundări?
Mamă!
Tot mai faci asta?
Când tata și Yong-pil au încercat să te oprească, tu ai făcut ce-ai vrut?
Gândește-te și la cei care își fac griji!
E slujba mea și e corpul meu.
Eu decid ce fac cu el.
Și tu te-ai dus pe continent.
Aia e altceva.
Dacă te porți așa…
- Dacă te porți așa… - Taci!
Dă-mi costumul imediat! Unde l-ai ascuns?
De ce să-l ascundem? Doar nu-s aripi de zână.
Oricum te scufunzi și fără el.
Nu că nu vreau, dar nu pot.
Cum să te scufunzi fără costum?
Exact. Nu te poți scufunda fără costum.
- Exact. - Da.
Nu i-l da!
Nu știu cine l-a ascuns, dar bravo!
Ar trebui să…
Dați-mi-l înapoi imediat!
Unde l-ați ascuns?
- Nu știu. - Nu mai e.
- Nu știu. - Chiar nu știu.
Fir-ați…
- Vă dau afară! - Nu știm.
Nu știu!
Mamă, nu știm!
Deci haenyeo din Namdal-ri nu se mai pot scufunda?
Normal că nu.
Vor face o faleză de-a lungul coastei pentru parcul de distracții.
Dumnezeule!
Se vor plictisi dacă nu se vor scufunda. Cum vor rezista?
Cu banii pe care-i vor primi.
Cică sunt atât de mulți, încât toți din Namdal-ri vor trăi din ei.
Tot aș prefera să mă scufund.
Știe toată lumea că vor distruge marea.
Dacă ți-ar da câteva sute de milioane de woni, ai renunța la scufundări?
Ce?
Doamne!
Atunci, aș renunța.
Când îmi dau banii?
Vor să vină în Samdal-ri?
Aș renunța și eu pentru atâția bani.
Aș face orice pentru bani.
Exact.
Ce este?
Te gândești ce zvonuri să împrăștii?
De fapt, am văzut ceva uimitor.
Ce?
Ce anume?
Ieri, Yong-pil și Sam-dal…
Zău așa!
Nu mai tot vorbi despre ei!
Doamna Ko nu se simte bine. Vrei s-o superi iar?
Bine, nu mai spun nimic.
Țin pentru mine.
Parcul de distracții va fi în Namdal-ri.
Nu vă faceți iluzii!
Nu e exclus să-l construiască aici.
Cine știe?
Nici vorbă! Toți bani pentru Namdal-ri!
Haideți!
Of, Doamne!
- Mamă! - Mamă, te rog!
- Noi… - Mamă!
Dumnezeule!
Am ajuns, domnule.
Bine.
TOȚI LOCALNICII DIN NAMDAL-RI SUSȚIN PARCUL DE DISTRACȚII
Asta e ultima întâlnire.
Nu puteți pleca iar fără să semnați.
Dle secretar Ko.
Am avut motivele mele ieri.
Ți-am arătat. Uite!
„Horoscopul pentru Vărsător.
Mercur și Saturn nu sunt prost aliniate.”
Uite aici! Scrie clar:
„Amânați semnarea unui contract sau a unui document.”
Ai văzut și tu.
Azi aveți noroc, domnule, puteți semna.
- Echipa de avocați așteaptă. - Bine.
Dar…
După asta mă întorc la Seul?
Da.
Am rezervat un zbor la 18:00.
De ce?
Pentru că nu mai aveți nimic după întâlnirea aceasta.
Am vrut să spun,
de ce zburăm în timpul cinei?
Pentru că avioanele zboară și atunci.
Drăcie!
Zborurile interne n-au mâncare. O să-mi fie foame.
Ce l-a apucat?
Vă mulțumim pentru cooperare.
Echipa de avocați vă va contacta pentru contract.
Noi ar trebui să vă mulțumim.
Mulțumim că ați ales Namdal-ri.
Vom continua să susținem construirea parcului tematic AS Group.
Mulțumim.
Vă întoarceți la Seul acum?
Nu mai putem de bucurie!
Ce?
Dle președinte Jeon, sunteți tânăr.
Doriți să vă recăsătoriți?
Ei bine…
Nu cred că e treaba ta.
A avut o căsnicie dificilă. De ce ar vrea să treacă iar prin asta?
Cred că a avut multe necazuri.
Ce vrei să spui cu asta?
O cunoaștem prea bine pe Jin-dal.
O știe toată insula Jeju.
Chiar și când era mică, spărgea tot când era nervoasă.
Ce făcea? A, da.
Lovea aparate de box.
Mama ei le plătea pe toate pe care le strica.
Președintele Jeon a suportat-o fiindcă e drăguț.
Toți din Jeju sunt de acord.
Exact.
Președintele Jeon e un sfânt.
N-a divorțat de el.
A fost părăsită de el.
Dle președinte, toată lumea de aici știe.
- Nu vă faceți griji! - Exact.
Așa-i trebuie!
Mamă!
Hei!
„Așa-i trebuie”, vasăzică?
Incredibil!
Ce știți voi?
Credeți că o cunoașteți pe Cho Jin-dal la fel de bine ca mine?
- Domnule… - Lasă-mă!
Eu am fost cel părăsit,
Jeon Dae-yeong.
Bine?
Ea m-a părăsit pe mine.
Să vă arăt actele de divorț de la ea?
Nu știți nimic.
A trecut prin multe singură, iar apoi a cerut divorțul.
Și voi spuneți că așa-i trebuie că a fost părăsită?
Dar de ce v-ați supărat așa tare?
N-am vrut să spunem asta.
Ați zis că sunteți vecinii și prietenii ei!
Cum puteți fi mai răi decât fostul ei soț de care a divorțat?
O bârfiți fiindcă nu e aici… La naiba!
- Secretar Ko! - Da, dle!
Nu pot face afaceri aici.
- Bine. - Refuz să lucrez cu ei!
- Poftim? - Nu semnez contractul!
- Dar… - Și știți
ce tare e când lovește aparatele de box?
Habar n-aveți!
- Dle președinte Jeon! - Doamne!
Și ce ați vrut să ziceți mai devreme?
Că nu mai puteți de bucurie?
Ce naiba, mă luați la mișto și zâmbiți?
Incredibil!
Ei bine…
eu…
Scuzați-mă!
Dle președinte Jeon!
- Vai! - Fir-ai…
Ce mă mănâncă!
Mă mănâncă urechea.
„Bun pentru aritmie.”
De ce e așa tăcută?
Dar, totuși,
m-a ascultat mereu.
Bun, să vedem!
„Aritmie.”
S-a dus la muncă sau nu?
La dracu'!
Mă înnebunește treaba asta.
Să-l sun și să-l întreb?
Nu, ar trebui întâi să-mi amintesc ce-am spus.
E clar ce-am spus!
Dacă am spus așa multe, am spus tot.
Dacă nu din cauza lui, ce alt motiv aș fi avut să nu mă întorc în Jeju?
Doamne!
Cho Sam-dal, ai luat-o razna complet!
Ce naiba?
Alo?
Poftim?
Eu?
S-a certat cu tatăl lui?
Baek-ho, cafea.
E prea bucuros ca să fi fost dat afară.
Vreți o ceașcă?
Bine.
E prea bucuros ca să se prefacă.
- Da. - Vine. Să mergem!
Pa!
De ce au plecat așa?
Să vedem!
Cho Yong-pil.
Te-a chemat comisarul.
Dle meteorolog Cho Yong-pil.
Da, domnule?
Am o veste bună și o veste proastă.
Care să fie prima?
O vreau doar pe cea bună, vă rog.
Comisarul…
m-a sunat personal și mi-a zis că ar dori să ne dea autorizarea
pentru emiterea alertelor meteo
după cum credem de cuviință.
Serios?
Acum putem emite alerte meteo?
Începând de când?
O să se gândească.
- Ce? - De ce s-a hotărât așa brusc, dle?
De ce crezi?
Un amețit de meteorolog a sunat de 19 ori.
A făcut 19 plângeri telefonice direct la comisar.
Ce? Direct la comisar?
Ce nebun…
Ia gândiți-vă!
Dacă așteptăm să crească numărul
și apoi așteptăm autorizarea,
nu vom putea preveni accidentele.
Dle comisar, locuiesc în Jeju de aproape 40 de ani.
Ghicesc vremea doar uitându-mă la mare. E clar.
„Mâine va fi furtună.”
„Va ploua peste vreo zece minute.”
Știu asta.
Cine mai poate face asemenea previziuni?
Sincer, dle comisar, se vede Jeju din Seul?
Alo?
Alo, dle comisar?
Dle comisar, mă auziți? Alo?
Idiotule!
Știam eu că era prea tăcut.
Cineva era să moară.
Dacă ne-ar fi autorizat alerta meteo, nu s-ar fi întâmplat.
Mulțumită pasiunii tale, dle meteorolog Cho,
devin apropiat de comisar.
Acum…
Vestea proastă.
Stați! De ce…
De ce sunt pedepsit?
Mă pedepsiți pentru câteva telefoane?
Atunci, nu trebuia să-și pună numărul pe site.
L-a pus acolo ca să-l sunăm cu cereri.
Am spus ceva greșit?
Nu pot accepta, domnule.
Hei, taci!
Citește cu atenție!
Ei bine…
ABSENȚĂ NEMOTIVATĂ DE LA SERVICIU
„Absent…”
O transferă la Spitalul Universitar Halla.
Hei, unde…
Absent…
Absent nemotivat.
E doar o mustrare.
Începând de azi, lasă previziunile
și du-te la Meteorologie!
Nu, eu…
Mulțumesc.
Ai fost aleasă fotografa anului
pentru Expoziția Meteo din Jeju.
De ce trebuia să fie azi?
Stai! Yong-pil e la divizia de prognoză.
Pesemne că e la alt etaj.
Așa n-o să dau ochii cu el.
Sunt sigură că n-o să dau de el.
Doamne!
Vai!
Ce cauți aici?
Eu?
Am venit să-ți fac o cafea bună.
De data asta am avut mulți candidați pricepuți, nu?
- Da. - Și asta.
A făcut-o în liceu. E neclară, dar unghiul e bun.
N-ar trebui să te întorci la treabă?
Da, mă întorc la previziuni.
E ora de ședință.
- Plec. - Bine.
- Meteorolog Cho Yong-pil! - Da?
Unde pleci?
Trebuie să schimbi ăla.
Da, dozatorul de apă.
Am uitat.
Mai bine-l schimb.
Se bea prea multă apă aici.
A fost pedepsit și transferat la departamentul ăsta azi.
- Pedepsit? - Da.
Majoritatea a votat pentru lucrările tale,
așa că ai fost aleasă fotografa anului.
Dar nu înțeleg de ce a fost aleasă asta.
E neclară și nu e cine știe ce.
Poate că avea o patină vintage, spre deosebire de celelalte.
Înțeleg.
Pentru expoziție,
poți să faci fotografii despre vremea sau natura din Jeju.
M-am născut și am crescut în Jeju, cunosc peisajele destul de bine.
Dar îmi dați ceva informații despre vreme?
Stai liniștită!
Deseori, fotograful nu e din Jeju, așa că-l punem în echipă cu un localnic.
Voi face pereche cu cineva?
Da. Acesta te va conduce prin zonă și-ți va arăta locurile ascunse.
Te ajută în timpul sesiunilor foto.
Serios?
Ar fi convenabil să am pe cineva care să facă asta.
Meteorolog Cho Yong-pil?
Da?
Ei bine…
Vai!
Sam-dal!
De ce detești ideea?
Nu detest nimic.
Știu locurile bune de fotografiat din Jeju mai bine ca oricine.
Și tu nici măcar nu ai mașină în Jeju.
Aș putea închiria una.
Și eu sunt din Jeju, nu?
Știu și eu locurile de fotografiat.
Nu-i nimic.
Locurile pe care le știai
au fost reamenajate și au devenit atracții turistice,
așa e că e plin de oameni.
Oare cumva…
E din cauza întâmplărilor de ieri?
Ieri? Ce vrei să spui?
Ce a fost ieri?
Nu-ți amintești nimic?
Nu mai întreba! Chiar nu-mi amintesc.
E posibil…
să uiți așa ceva?
Sigur nu-ți amintești nimic?
De ce? Am zis ceva foarte ciudat?
Clar. Sigur am zis.
Nu știu ce-am zis, dar uită tot. Erau vorbe goale.
Numai tâmpenii.
- Tâmpenii? - Da.
Debitez tot felul de aiureli la băutură.
Cred că o s-o iau razna.
Ar trebui să mă înregistrez când beau.
Îmi ies tot felul de prostii pe gură.
Pe bune, chiar nu-ți amintești?
Oare…
N-ai nici cea mai vagă idee?
Păi…
Am băut cu Gyeong-tae și Eun-u aici…
Și?
Apoi, te-am văzut pe tine…
Da?
După aia, un gol total.
M-ai văzut pe mine
și apoi ai un gol total?
Deci…
Nu se poate!
- Dar tu… - Nu! Nu vreau să aud!
Sunt prostii.
Numai tâmpenii, da?
Stai! Uită-te în ochii mei!
- Ce? - Fii sinceră! Îți amintești, nu?
Nu, vorbesc serios de data asta.
- Pe bune. - Cred că minți.
- Îți amintești. - Salut, Sang-do!
Ce faceți aici?
Stăteam de vorbă.
Oricum, n-am nevoie să fac pereche cu nimeni. O fac singură.
- Pa! - Stai!
- Bună! - Salut!
Chiar s-a întâmplat.
Sam-dal, ți-ai pierdut mințile.
Trebuia să-l întreb ce am spus?
Nu.
Doamne, nu!
Mersi.
Îți pare rău?
Ce? În legătură cu ce?
Îți pare rău și pentru mine?
Ai zis să nu-mi pară rău că-mi place cineva. De ce-ți pare?
Nu-mi pare rău pentru tine.
Nu știu ce să zic.
E ciudat.
De ce mă simt prost față de tine?
De ce mă simt prost? E bizar.
Mă supără.
Ai zis că așa simt și n-ar trebui să-mi pese.
Mă înțelegi acum? E imposibil.
Ce e asta?
Răzbunare?
Da.
Yong-pil.
Da?
Nici eu n-am încetat s-o plac pe Sam-dal.
De data asta nu vreau să am regrete.
Deci n-o să-mi pară rău pentru tine
și n-o să-mi fac griji.
O să fac ce-mi spune inima.
Sang-do…
Pari hotărât.
E o declarație de război?
Da.
Ar trebui să faci la fel.
FLIRT ÎNAINTE DE IUBIRE
Hae-dal, trebuia să ne contactezi cân te-ai întors.
Crezi că a avut timp?
Cum de i-au expus și familia?
E ridicol.
Exact.
Noroc!
Spun că le pare rău de Ha-yul și alte vrăjeli.
Dau din gură în spatele anonimatului,
dar n-ar spune nimic în față.
Nici măcar să nu le răspunzi.
Aruncă cu căcat peste tot.
- E dezgustător. - Termină!
E atât de dezgustător!
- Noroc! - Noroc!
Mă scuzați.
Eu și prietenii mei stăm la masa aia. Vreți să bem împreună?
- Nu, nu facem asta. - Sigur.
- Bine. - Bine?
- Mă întorc imediat. - Bine.
Stai!
Doamne, sunteți nebune!
Să bem cu alți tipi? Nu-mi place.
Privește în jur, fată!
E cel mai popular bar de agățat de pe insula Jeju.
E o prostie.
Pot să mă așez aici?
Câte sunteți?
Doar noi două.
Fetelor!
De ce m-ați adus într-un asemenea loc? Doamne!
Am copil, da? Plec.
- Serios. - Haide!
Mergeai mereu în club în Seul.
Mă duc să dansez în cluburi.
Bine. Dar haide, mai stai!
Nu le spunem că ai copil!
Doar nu ai soț sau iubit!
Deci care e problema, Hae-dal?
Haide!
Nu, urăsc asta.
- Plec. - Stai! Doar o oră.
- Stai cu noi! - Nu vreau.
Nu mai împinge!
- Masa e prea mică. - Doamne!
- Mergem la o masă mai mare? - Da.
- Noroc! - Noroc!
Se ascunde în Jeju de mulți ani, am venit aici să-l distrez.
Cum adică? Ai venit în vacanță.
Lucrezi la o companie mare și ești manager de fond de investiții?
Da.
Cred că e mișto.
Și voi vă căutați slujbe? O să vă găsiți în curând.
Dar tu?
- Cu ce te ocupi? - Eu?
Lucrez la Centrul de Delfini Jeju.
Serios?
Asta nu e muncă voluntară?
Așa e.
El a studiat la o universitate faimoasă.
Dar a devenit pasionat de delfini.
Locuiește aici și apără delfinii de nouă ani.
Și nici nu e bine plătit.
Toți încearcă să găsească o slujbă unde se plătește mai bine.
Fă ceva pentru care ești plătit!
- Hei! - Las-o baltă!
Dar tu, Hae-dal?
- Eu? - Da.
- Am grijă de un copil. - Poftim?
A, ești educatoare.
Am auzit că e greu.
- Nu, fiica mea… - Nepoata ei!
Vedeți, are o nepoată acasă.
Are grijă de nepoata ei.
- Nepoată? - Nu-ți cauți slujbă?
Uneori lucrez cu jumătate de normă.
Dar ai aproape 30 de ani. Ar trebui să-ți cauți o slujbă.
Nu poți să pierzi timpul cu nepoata ta.
Trebuie să ne facem un rost acum,
ca să avem o viață mai bună când vom avea 30, 40 de ani.
- Ce știi tu… - Hei!
Viața nu înseamnă numai bani.
Multe lucruri frumoase în viață nu se pot cumpăra, boomer.
Iertați-mă!
A fost haios că ți-a zis boomer.
Sunt prea tânăr ca să-mi spui așa.
Nu doar bătrânii o fac pe boomerii.
Ci și oameni ca tine, cu idei stereotipe,
care cred că au întotdeauna dreptate. Ăsta e un boomer!
Dăm noroc?
- Noroc! - Noroc!
Dacă nu iese afacerea cu parcul,
președintele v-a zis să nu vă întoarceți la Seul.
De asta nici nu m-am urcat în avion.
Domnule!
Ție ți-a plăcut?
S-o bârfească așa
și să vorbească ca despre o bătăușă?
Au zis că merita să fie părăsită. Doamne!
Și au făcut mișto de mine.
Au fost obraznici.
„Nu mai putem de bucurie!”
Ce tot spui?
N-au făcut mișto.
Au zis că a fost o plăcere pentru ei, în coreeana standard.
Ce?
- Asta au vrut să zică? - Da.
De ce e așa grea limba asta?
Fir-ar!
În fine.
Spune echipei de proiectare să schimbe planul!
Namdal-ri nu e singurul oraș din Jeju.
Unde altundeva putem merge?
Acolo.
Știi tu, acolo.
Acolo? Unde?
Doamne, acolo!
Stați…
Nu-mi spuneți…
Da, acolo.
Locul la care te gândești. Acolo.
Aici.
SAMDAL-RI
MAGAZIN UNIVERSAL
Să mergem!
Hai!
E tare căpoasă.
I-am zis că o iau eu.
Ce…
Hei!
Coboară, acum!
Nu ești la muncă azi?
Ba da. Asta e munca mea.
De ce mă tot deranjezi de la muncă?
Prefă-te că nu sunt aici!
Prefă-te că-s invizibil!
Să mergem!
O să stau cuminte.
De ce se mișcă și face zgomot scaunul ăsta?
Condu cu atenție, te rog!
Stai!
Ce-ai cumpărat?
Am cumpărat eu gustări și diverse.
Vai! Omul invizibil vorbește.
Când ai băut atunci…
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Vai! Vorbești cu omul invizibil.
Mergem, doamnă?
Ce bine e să conduc după atâta timp!
Nu e trafic deloc.
În Seul, mi-ar fi luat 30 de minute să merg zece kilometri.
Doar 30 de minute? Mai mult.
Nu-ți amintești?
La Cupa Mondială din 2010,
ne-am dus la Jongno să ne bucurăm pe străzi cu Diavolii Roșii.
- Îmi amintesc. - Am stat…
- Da. - …toată ziua în autobuz.
Îmi amintesc sigur.
N-am mai ajuns, așa că ne-am dus acasă să ne uităm.
Da, eram Coșmarurile Roșii, nu Diavolii Roșii. A fost dezastru.
Da, a fost un dezastru total.
Spune-le că n-am nevoie de tine să mă ghidezi și mâine.
Cu toate că sunt plecată de mult, știu toate locurile bune de fotografiat.
Am fost peste tot să fac fotografii.
Locurile unde mergeam înainte nu mai sunt bune.
Ce,
detești să mergi cu mine
atât de mult?
Ei bine…
Adică…
Imaginează-ți ce ar spune lumea dacă tot stăm împreună.
Au crezut că ne-am împăcat fiindcă am fost la Seul o dată.
Când eram tânără, mă duceam în multe locuri să fotografiez.
Dacă mă învârt pe aici, sigur găsesc un loc bun.
Stai!
Pare câmpul de mărărițe din Jeonghan-ri.
Mă scuzați!
Vin imediat!
Poftim orezul!
- Mulțumesc. - Poftă bună!
Ce poză frumoasă!
- Nu-i așa? - Da.
Superbă!
Salut! Vă place mâncarea?
E delicioasă.
Cred că sunteți fotografi, nu?
Mă scuzați, dar am o întrebare.
Prietena mea a făcut poza asta.
Știți unde este?
Nu poți s-o întrebi pe prietena ta?
Faza este că ea nu mai face fotografii.
Dacă îi fac o surpriză și o duc acolo, poate îi revine cheful.
Ce prietenie profundă!
Dă-mi să văd!
Locul ăsta?
Mergeam des acolo.
Nu mai poți să faci fotografii acolo.
Ce? De ce?
Doamne!
Cum au aflat de locul ăsta?
Ce ți-am spus?
Toate locurile secrete de când eram mici
au devenit locații turistice. Le știu toți.
Cum au aflat de locul ăsta izolat?
L-au căutat pe internet, evident.
Dar era locul meu secret.
Fotografiază zonele alea!
Arată bine.
Oricum mi-aș orienta camera, tot ar fi oameni în cadru.
Mai bine nu.
Dar…
Știți unde este ăsta?
E locul ăla, nu?
Așa pare.
Unde este locul ăsta?
- Locul ăsta… - Da?
E stațiunea Mado.
Pardon?
Cum e o stațiune acolo?
Ce ți-am spus?
Trebuia să mă asculți.
Stațiunea este construită de zece ani.
Ce naiba s-a întâmplat aici în ultimii 18 ani?
Insula e plină de turiști și de locuri pentru turiști.
A fost complet distrusă.
Vezi ce spui!
E bine să avem mulți turiști.
Vrei să fie pustii toate zonele din Jeju?
Dumnezeule!
De ce ai venit aici? Nu ăsta e locul.
Ce vrei să spui? Mai am un loc.
Nu e bun pentru o stațiune și nu va deveni nici atracție turistică. Vino!
Nu e pe acolo.
Ba da. Grăbește-te!
Au aflat și despre locul ăsta?
Urma să fie arma mea secretă.
Ce ți-am spus?
Ești supărată?
De ce să fiu?
Și eu m-am schimbat.
E nedrept să vreau ca locurile astea să rămână cum erau.
Sunt sigură că totul s-a schimbat.
Poate a mai rămas ceva neschimbat.
Hai să mergem!
- Aia nu e Cho Eun-hye? - Cho Eun-hye?
Fotografa abuzivă?
Chiar este Cho Eun-hye.
Ce? Se distrează în Jeju după tot ce a făcut?
Incredibil! N-are pic de conștiință.
Scuză-mă!
- Cum poți să spui așa… - Lasă! Hai să mergem!
Mă scuzați!
Da.
Puteți să ne faceți o poză?
Eu?
Am venit singuri aici.
Ne puteți ajuta cu niște poze?
Păi…
Sigur. De ce nu?
Mulțumesc.
Nu vi se văd clar fețele din cauza soarelui.
Puteți sta acolo?
Bine.
Bine. Vă pozez.
Cred că ar arăta mai bine dacă v-ați uita unul la altul.
Încercăm așa?
Și zâmbiți puțin!
Zâmbiți larg și râdeți!
Vă fac două variante.
- Bine. - Bine.
Bine.
Zâmbiți!
Chicotiți!
- Chicotiți! - Chicotiți!
Bine.
Mulțumesc.
Uimitor!
Ce poze frumoase!
Mă scuzați!
Ne puteți face și nouă poze?
Și noi am venit singuri.
Sigur, vă ajut.
Ce faci aici?
Îl aștept pe Gyeong-tae. De ce ai venit aici?
Să cumpăr ceva.
Știi unde e locul ăsta?
Nu-l știu.
La naiba!
Nu e fotografia făcută de Sam-dal mai demult?
De ce e la tine?
Voiam să o duc acolo să facă fotografii.
Unde este asta?
Sang-do.
Ție
încă îți place Sam-dal?
Pa!
- Nu știu. - Ce nu știi?
Stați, unde vă duceți?
Veniți cu noi!
Unde?
Iar vor să construiască o centrală electrică în oraș.
Se ține o ședință despre asta.
Trebuie să-i oprim.
Vine și un înalt oficial.
E foarte serios de data asta.
Dacă construiesc așa ceva aici, nu vă oferă sume compensatorii?
Atunci, nu va mai fi nevoie să vă scufundați. N-ar fi bine?
Nu mai vorbi prostii!
Ar trebui măcar să fim mai mulți decât ei. Veniți și lăsați prostiile!
Da, mama voastră are dreptate.
Trebuie să ne strângem cât mai mulți, dacă vrem să ne opunem.
De ce să mergem și noi?
- Mergem și noi? - Du-te!
Mamă!
Doamne!
Ar fi trebuit să fi ajuns.
De ce n-a venit doamna Ko?
Nu știu. Ce frustrant!
Iată-l!
- Bună ziua, domnule! - Bună ziua!
Dumneavoastră…
De ce sunt așa multe mașini parcate?
Dnă Ko, ar trebui să plecați.
Cum adică?
Plecați!
Ce prostii aveți de gând să faceți în orașul nostru?
Ce?
Plecați!
Ce i-a apucat?
Fir-ar să fie! N-am făcut nici măcar o poză pentru mine.
Spui asta, dar nu-ți pare rău, nu?
N-aveai de gând să faci poze.
Nu ți-ai adus aparatul.
Termină! De ce nu mi-aș fi adus aparatul?
Apusul din Jeju chiar e frumos.
- Hei, oprește! - De ce?
- Oprește! - De ce?
- Ce s-a întâmplat? - Parchează! Aici.
Nu acolo. Aici.
Întorci?
Cerul e tare frumos azi.
Nu l-am mai văzut de mult așa.
Da, aparatul.
Credeam că nu l-ai adus. L-ai adus?
- Chiar îl ai. - Da.
Cho Sam-dal folosea ăsta.
Bună din prima.
Hei!
Ăsta e ultimul rămas?
Credeam că nu se vând.
Oamenii încă mai cumpără de astea?
- Sunt populare în prezent. - Serios?
Au cumpărat azi și Sang-do, și fiica mijlocie a dnei Ko.
Sang-do?
Răspunde, Sam-dal!
Aveai dreptate.
Unele lucruri nu s-au schimbat.
Mă refeream la cer.
Vezi?
Unele lucruri rămân la fel în timp.
Ca mine, poate?
Ce spui?
Nu ai multe aparate bune și scumpe?
De ce ai de unică folosință?
Știi cum mi se spunea în domeniu?
„Bună din prima.”
Nu fac poze inutile.
Asta m-a ajutat să devin celebră.
Și te-a ajutat și aparatul ăsta.
Da.
Îți amintești?
În liceu, mama nu voia să-mi cumpere un aparat foto,
așa că mi-am strâns banii și l-am folosit pe ăsta.
Făceam fiecare poză cu mare grijă.
Atunci am învățat să nu apăs inutil pe declanșator.
Când mă gândesc, nu era un obicei așa rău.
Mai bine nu faci poze, decât să le ștergi ulterior.
Dar…
pozele pe care le-ai făcut și le-ai șters
ar putea fi importante pentru altcineva, nu?
Ca memoria ta.
De ce tot aduci vorba…
Da, bine.
Hai să te-aud!
Ce ți-am spus în ziua aia?
Ce-a fost?
Ai mărturisit.
Ce…
Ce?
Hei!
A fost o prostie.
Am zis că simt ceva pentru tine?
Cred că am înnebunit.
- A fost… - Ai mărturisit.
Ai spus că mă placi.
Și eu am zis că te plac.
De ce…
Ar trebui să mergem. Hai!
BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
EPILOG
Sang-do, ai ajuns!
Sang-do, ai grijă când cobori din autobuz!
- Nu greși stația! - Repede!
Altfel, te rătăcești.
Nu e fraier. Hai, se răcește mâncarea!
- Repede! - Ai înțeles?
Bine, așteptați-mă!
Mai am puțin.
Te plac, Sam-dal.
Ce v-a apucat? De ce vă țineți mereu de mână?
O să vă iritați. Uită-te la ei!
Chem poliția.
Dacă ești așa enervat, fă-ți iubită!
N-am putut să prevăd…
cea mai mare variabilă…
Hei, Cho Sam-dal! Stai!
De ce fugi?
Nu te mai furișa așa!
- Unde te duci? - De ce mai simți fluturi în stomac?
A venit Brigada Jomnyeo!
Brigada Jomnyeo? De ce?
E de rău.
De ce-mi fac asta doar mie?
De ce un fost iubit e mai rău?
Nu uităm niciodată.
De ce ne-am despărțit.
Pot…
să te mai tulbur puțin?
Poți…
Poți să te bizui pe mine.
Subtitrarea: Ileana Bighiu