ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
Нехай ми не зможемо забути причини,
але можемо подолати її.
Спогади про наше кохання…
сильніші за причину для розриву.
Я знаю,
що будь-яку причину нашого розриву…
я можу подолати.
Дивися на стежку.
Що? Не любиш, коли я на тебе витріщаюся?
Ну як сказати…
Мені від тебе ніяково, дивися вперед.
Кому кажу! Просто дивися вперед.
Чого це раптом?
Ми нечасто бачилися, тож якщо я хочу надолужити час,
маю наступні три роки дивитися на тебе безперервно.
Ти спіткнешся і впадеш, ідіоте.
Не хвилюйся, не впаду.
А якби й упав, нічого.
До речі, Йон-Пхілю, ми взагалі цією стежкою йшли вгору?
Слухай, де це ми?
Чуєш!
Ти!
Де…
Ось вона.
Ми на місці.
Ти в нормі?
Ні, не в нормі.
Так, авжеж.
Звісно, яка там норма.
Я ж казала тобі дивитися на стежку.
Я хотів, присягаюся. Але реально.
Як мені дивитися прямо, коли ти поруч зі мною?
Не будь такою гарною. Ясно?
Я був зачарований твоєю красою.
Ти мене відволікала.
Що ти таке мелеш?
Гаразд. Застрибуй.
Ти, мабуть, голодна. Сідай.
Їдьмо поїмо, добре?
У мене коліна підгинаються, і болять щиколотки.
Забудь. Я не голодна.
Здається, ти голодна.
Поквапмося. Обережно з ногою.
Хто завгодно був би голодний, якби загубився і блукав дві години.
Підйом у гору зайняв у нас лише 15 хвилин, але спускалися ми дві години!
Гаразд. Розумію.
-Їж. Ти казала, що голодна. -Ти…
Добре.
Зате ми добре погуляли.
У тебе немає кімчі?
Ні. Якби була, ми б її їли.
Піти трохи вкрасти? Я можу записати на рахунок Кьон-Тхе.
-Та нехай. -Ні?
Без кімчі не так смачно.
Що то за рамен без кімчі?
Це єдиний спосіб завадити твоїй матері пірнати.
Я тобі допоможу.
Завтра об 11:00 відбудеться
презентація парку розваг для жителів Самдалрі.
Співпрацюймо.
Це все мамині ліки?
Так.
Ого, багато.
Я знайшла її гідрокостюм.
Його сховала Ха-Юль.
Ха-Юль?
Вона, мабуть, почула розмову тих жінок.
Боялася, що з мамою щось станеться при пірнанні,
тож сховала його біля свого ліжка.
Привіт. А Сам-Даль удома?
Чому вона ще не повернулася?
Ну добре.
Сам-Даль, ходімо додому. Я візьму…
ЦІЛОДОБОВА КРАМНИЦЯ LUCKY
Пані Ко.
Доглядала за мандаринами?
-Так, долила оцту. -Зрозуміло.
А ти? Чому ти досі тут?
Я забула в магазині телефон.
Ясно.
До речі, діти ще всередині?
Хто їх знає.
Сам-Даль ще десь гуляє?
Тоді вона, напевно, в схованці. Ходімо перевіримо.
Гаразд.
Я завжди залишаю його тут.
Що?
Світло досі горить. Вони ще мають бути тут.
Ви, хлопці, знову п'єте?
Щодня п'ють, відколи приїхала Сам-Даль.
Сам-Даль, твоя мама прийшла!
Ой боже!
Я знаю, що вони подобаються одне одному,
та перед її матір'ю? Господи.
Сам-Даль?
Сам-Даль.
Нехай.
Що?
Хай собі сплять.
Що?
Пані Ко!
Нічого собі! Пані Ко!
Ти даси їй там спати? Не забереш її додому?
Вона вже доросла. Нащо забирати її додому, коли вона спить?
Як прокинеться, прийде сама.
До побачення.
СЕРІЯ 12 ЛАСКАВО ПРОСИМО ДОДОМУ
Ох.
Лишенько.
-Божечки. -З вами все гаразд?
-Чекай. Що? -Що відбувається?
Що?
Ми що, тут переночували? Так?
Так.
Ай!
Треба було мене розбудити, а не засинати поруч!
Чекай. Котра година?
Зараз шоста ранку.
Не може бути.
Боже.
-Що робити? -Що ж це таке?
Що це коїться?
Зачекайте. Пане Ман-Су?
Не треба називати мене паном.
Гаразд, Ман-Су.
Ми випадково заснули, ясно?
Тож не давай волю уяві і тримай язика за зубами.
Я триматиму язика за зубами. Гаразд?
Так.
Йон-Пхілю, ти як?
-Сам-Даль! -Боже!
Доброго ранку, як справи?
У мене добре, а от у твоєї мами — навіть не знаю.
Перепрошую?
Я розумію, що в наші дні весілля через заліт — це модно,
але все одно перед мамою так чинити не слід.
Моя мама приходила?
Так.
Бути закоханою — це чудово і все таке, але краще вибачся перед нею.
Як ти могла спати поруч з чоловіком на очах у мами?
Пані Ко справді має сучасні погляди.
Пані, ми заснули випадково. Ясно?
Між нами нічого не було. Чесно.
Я серйозно!
Ви ж дорослі люди. Було б дивно, якби між вами нічого не було.
Пані…
Чорт забирай!
Я вболіваю за вас із ним.
Облиште!
Бути закоханим — не гріх!
Я вдома.
-Чо Сам-Даль. -Так?
Ти тільки повернулася додому?
Іншим разом приходь раніше.
Треба було мене розбудити, коли зайшла у схованку.
Ми з Йон-Пхілем останнім часом працюємо над спільним проєктом.
Але по дорозі назад ми заблукали.
От і вирішили трохи відпочити, бо втомилися.
І незчулися, як задрімали.
Тому те, що ти бачила, було…
Заспокойся.
Що це за потік свідомості? Я не розумію ані слова.
Ти доросла.
Можеш не пояснювати мені, з ким ти була.
Але…
це Йон-Пхіль.
І що?
Що з того, що це був він?
Мамо, а нічого…
що він…
мені подобається?
Слухай…
Слухай, Сан-Тхе…
Дивно. Він же точно був десь тут.
Я ж казав, що це не сміття.
Бувай.
Тату!
Я ж казав тобі, що це не сміття.
ЦІЛОДОБОВА КРАМНИЦЯ LUCKY
Пане.
Дякую.
Секретарю Ко.
Чін-Даль прийде, правда ж?
Так?
Так, прийде.
Маю передчуття, що прийде.
А мені передчуття підказує, що не прийде.
Ну ти й песиміст.
Чуєш? Годі весь час бути таким негативним.
Для мене було б краще, якби вона не прийшла.
Якщо голова дізнається про план парку розваг в Самдалрі…
Боже мій!
Захоплююся твоїм умінням передбачити кризу.
Тож дій негайно
у нього за спиною.
Агов.
Пані Чо!
Люба, ти прийшла!
Я радий, що ти прийшла.
Не називай мене так.
Боюся, ми будемо бачитися частіше.
Тоді, може,
«золотко»…
І так теж не називай.
Тоді
«пані Чо»? «Чін-Даль»?
Або…
-«Дорога»? -Ти, мале…
То як іще?
Є ідеї, секретарю Ко?
-«Агов»? «Чуєш»? -Звучить непогано.
Я тобі «агов», а ти мені «чуєш». Згоден?
Ясно. Я казатиму «агов».
Ні, я казатиму «чуєш».
«Агов» казатимеш ти.
Ми їдемо? Поїхали.
Що?
Почекай. Моя машина там.
Цього разу ми обіцяємо, що зробимо краще.
Так, пане.
Не хвилюйтеся.
Тобто я знаходжу Ин-Чу роботу з особистих причин?
Ин-Хе пішла, а її проєкту потрібен новий фотограф.
Чо Ин-Хе?
Я не можу просити її повернутися.
Тобто громадськість затихла? Це лише тимчасове затишшя.
Як можна дати їй повернутися?
Ти закінчила?
-Так. -Ходімо.
Бос покладає великі надії на цей проєкт.
Ти ж готова?
Де ж він?
Ти не бачила контейнер для кімчі?
Кімчі? Ні, не бачила.
Бабусю.
Його взяла тітка Сам-Даль.
Що? Навіщо він їй?
Я не знаю.
Але принаймні кімчі була ще свіжою,
так що навряд чи вона хоче когось нею вбити.
Чого ти так переживаєш? Це просто кімчі.
Не те, щоб я спакувала йому обід або вишила щось для нього.
Я просто віднесу йому маминої кімчі.
Я теж поїм, Кьон-Тхе й Ин-У теж.
Поїмо всі разом.
Я геть як дитина?
Та що тут такого?
Ми просто ділимося їжею, ось і все.
Пече.
Пече, пече.
-Сам-Даль! -Боже!
Що ти там робиш?
А ти що там робиш?
Я саме їм токпоккі.
Іди скуштуй. Дуже смачно.
Нащо ти принесла кімчі?
Просто так.
-Чекай. Це через вчорашнє… -Ти про що?
Я не прибігла сюди з кімчі тільки тому, що тобі її вчора захотілося, ясно?
Просто в нас тут має бути хоча б трохи кімчі, щоб щось їсти. Еге ж?
А по-моєму, ти прибігла.
Слухай, я сюди не бігла. Я не дитина.
Мені вчора не смакував рамен, бо не було кімчі.
Так, це для мене.
Я сама їстиму.
То ти сьогодні знову їстимеш рамен?
Ні.
Що? Ти мелеш якісь дурниці.
Я не змушую тебе це їсти, і ти й сама не хочеш.
-Тоді нащо це? Просто викинь. -Ще чого надумав!
У такому разі…
Просто їж ти.
Чого ти смієшся?
-Не смійся. -Гаразд.
Сам-Даль, я просив тебе вчора не бути такою гарною.
І годі бути такою милою
та ще й такою уважною.
Я просто не можу опанувати себе.
Що ти таке кажеш?
Я з'їм кімчі.
Ні, не з'їси.
Серйозно, дай мені.
Не усміхайся.
А це за що?
-Сам-Даль… -О, Кьон-Тхе.
Що сталося, Кьон-Тхе?
Ти, дурна…
Через що тобі довелося пройти?
-Мені? Ти про що? -У чому справа?
Тобто — «довелося пройти»?
Що це?
Агов!
Чо Ин-Хе!
Ти, мала…
Боже.
Що сталося?
Що таке? Що там?
Це…
Мамо, сестра…
Котра?
Чін-Даль чи Сам-Даль?
Не зважай.
Ти про це не турбуйся.
Дай сюди.
Нащо? Я ж сказала, нічого важливого.
Кажу, дай сюди.
Вийшла чергова стаття про Сам-Даль?
Ану дай сюди!
Агов!
Чо Ин-Хе!
Ти, мала…
Як ти смієш ображати мою працьовиту доньку?
За кого ти себе маєш?
Думаєш, тобі це зійде з рук, стерво?
Я змушу тебе заплатити сповна за те, що ти їй зробила.
Хто ця жінка?
Хто це?
Подбаю, щоб тебе зганьбити!
Хто ця жінка?
Я тебе питаю!
За кого ти себе маєш?
МАТИ АСИСТЕНТКИ ДАЄ ЇЙ ПРОЧУХАНКИ!
«Мати асистентки»?
Це мати Пан Ин-Чу?
Так.
Мамо!
…це зійде з рук…
Та жінка божевільна.
Як вона могла вдарити бідну худеньку дівчину?
Трясця. Пан Ин-Чу.
Це вона лиха стерва.
Вона за це заплатить.
МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЧЕДЖУ
У чому справа?
Ти ж наче записала це, коли була в лікарні?
Чо Ин-Хе!
Ти, мала…
І що?
Ти це виклала?
Так.
Навіщо викладати це зараз?
Бо мені було нудно.
НОВИНИ ЧЕДЖУ
ЧО САМ-ДАЛЬ ОБРАЛИ ДЛЯ ВИСТАВКИ «ЧЕДЖУ Й ПОГОДА»
Просто вислухаймо їх і виступімо проти.
Так.
Чін-Даль.
-Чін-Даль. -Вітаю, пане.
Що ти тут робиш?
Що як дізнається твоя мама?
Розумієте,
я тут як мешканка Самдалрі.
Непогано було б мати в місті якусь принаду.
Твоя мама — керівниця хеньо.
Вона розлютиться, якщо дізнається, що ти тут.
-Краще йди. -Швидше, йди.
То й що, як вона розлютиться?
-Дивися. -Як ти можеш таке казати?
Слухайте, краще хай вона розлютиться на мене через це.
Наші хеньо не можуть пірнати вічно.
Ви всі навчилися пірнати, щоб бути, як вони,
але цього не робите, бо надто важко.
Ну, це…
Це правда, але…
Так? Це дуже тяжко.
Але ніхто не муситиме це робити, якщо тут побудують парк розваг.
Чому б не скористатися цим шансом?
Обдумайте все як слід. Домовилися?
Спорудження парку розваг AS тут, у Самдалрі,
створить близько 10 000 нових робочих місць.
Крім того, очікується, що парк розваг стане
популярною принадою для туристів і візитівкою Самдалрі,
що неабияк допоможе відродити місто.
Ближче до діла.
Що буде в парку розваг?
Мені треба йти удобрювати свій мандариновий сад.
Давайте швидше.
Так, пані. Будь ласка, подивіться на цей слайд.
Ми плануємо освітити набережну, встановивши лазери,
створивши місце для нічних прогулянок.
О 21:00 ми всі вже в ліжку.
Як спати, коли ті штуки світять в очі?
-Так! -Бабусі не зможуть заснути.
-Так. -Не зможуть.
Ми можемо обговорити деталі пізніше, щоб зменшити освітлення.
Що ви маєте на увазі? Навіщо нам світло вночі?
-Буде надто яскраво. -Що?
Це жарт?
Вимкніть світло!
Якщо вони лягають спати о 21:00, то до того часу ми маємо вимикати світло.
Навіщо комусь узагалі прогулюватися так пізно вночі?
Пане, це нічний атракціон. О 21:00 вимикати світло не можна.
Тоді забудьте про нічний час. Зробіть з нього денний атракціон.
Так, пане.
Тоді ми обговоримо це детальніше з іншими.
Другий атракціон — «Світ сафарі».
Там буде близько 50 різних видів тварин,
-зокрема, й дикі тварини, такі як леви… -Дикі тварини?
Ви здуріли?
Я бачила в новинах, як вони тікають і заходять у міста.
Хочете, щоб ми жили в страху?
-Її правда. -Ми не можемо так жити.
Саме тому ми найматимемо професійних доглядачів зоопарку,
які працюватимуть позмінно й цілодобово.
Щоразу, як сюди забродять свині з сусіднього села, поля стають місивом.
-А тут дикі? -Так.
Так. Він абсолютно правий.
Ніяких диких тварин!
-Пане. -Забудьмо про них.
Це надто небезпечно.
Навіщо нам тримати диких тварин під замком?
Пане!
Яке сафарі без диких тварин?
От ідіот.
Він хоче будувати парк розваг чи ні?
Він хоче все прибрати!
Увага всім! Послухайте мене.
Занадто яскраво не буде, якщо спрямувати ліхтарі до моря.
Буде не так і яскраво.
Відверто кажучи, наше село вночі трохи темнувате.
-Це правда. -Пригадуєте два роки тому?
«Знаменитий Сан-До» пограбували пізно вночі.
Нащо камери відеоспостереження?
Грабіжника не змогли знайти, бо було надто темно.
Твоя правда.
-Було надто темно. -Саме так.
А дикі тварини? Випадки з новин бувають дуже рідко.
Якщо вони прийдуть у наше село, подзвоніть мені.
Я їх виловлю.
Ви ж знаєте, яка я сильна. Я їх переловлю.
Слухай.
Ти повинен пропонувати рішення проблем, а не просто все викидати.
Хто стоїть за цим проєктом?
Мій батько…
Тобто голова.
Саме так. Голова.
Думаєш, він схвалить сафарі без жодної дикої тварини?
Тебе і так вилають за те, що парк переїжджає в Самдалрі.
Що? Ти усміхаєшся?
Цей…
Я побачив, як ти мені допомагаєш, і це навіяло старі спогади.
Люба, ти завжди була поруч і проводила мене через усе,
щоб на мене не нагримав батько? навіть якщо я на це заслуговував.
Зараз він постійно мене сварить.
Не звертайся до мене словом «люба», кажи «агов».
Добре.
Чо Ин-Хе!
ЧО ИН-ХЕ ПОКАРАНА! МАТИ АСИСТЕНТКИ ДАЄ ЇЙ ПРОЧУХАНКИ!
Як ти смієш ображати мою працьовиту доньку?
Сам-Даль, вона тебе вдарила?
Чін-Даль, заспокойся.
Усе гаразд. Не роби ще гірше.
Мама дізналася?
Нащо Хе-Даль їй розповіла?
Я в нормі, чесно.
Ясно?
Бувай.
Та що ж це.
Чому це відбувається зараз і все перевертає догори дриґом?
Що ж це таке.
Ти не в нормі.
Що?
Це все в минулому.
І що з того? Це не змінює того, що вона тебе вдарила.
Чому ти поїхала туди сама? Це небезпечно.
Ти не знала, хто там буде. Треба було взяти когось із собою.
Я не можу з собою нікого взяти.
Чін-Даль влаштувала б там сцену,
а брати з собою асистенток було б якось незручно.
Але чому ти дозволила їй себе вдарити?
Ти не винна!
Чому ти дозволила незнайомці себе вдарити?
Треба було дати їй здачі!
Я тоді просто розгубилася.
Згадуючи це зараз,
я шкодую, що не дала здачі і дозволила їй себе вдарити.
Але я вперше пережила щось подібне.
Тож не питай, чому я тупо дала їй себе бити,
і не кажи, що я мала зробити.
Не кажи це все, Йон-Пхілю. Добре?
Це так мене гнітить.
Коли це сталося, ти була зовсім одна.
Ти стримувала свої емоції і плакала на самоті, і це просто…
Ми всі самотні в цьому світі, ти в курсі?
Ти не сама.
У тебе є батьки, сестри, друзі.
І у тебе є я!
Я поруч.
Тепер у тебе є ще й я.
Ти не одна.
Тож більше
не переживай щось наодинці, не стримуй свої емоції, а потім не плач.
Зрозуміла?
Тут нічого такого, що я була сама…
Відповідай. Зрозуміла чи ні?
Так, я зрозуміла.
Чому ти не сказала нам, що вона тебе била?
Чому ти дозволила їй себе вдарити?
Треба було взяти нас зі собою, якщо йшла до неї в лікарню!
Вони в мене заплатять.
Як вони сміли до тебе торкатися!
Цікаво, хто виклав це відео? Це точно зроблено навмисно.
Ти…
У інтернеті все вже почало стихати, але тепер усі знову говорять про тебе.
Поглянь на це.
Материнська любов найбільш зворушлива річ.
-Найкраща сцена 2023 року. -Мені сподобалося.
Так їй і треба за знущання над дівчиною.
Боже.
Ті психи…
Мамо.
Дай мені номер її матері.
Ти що, мамо? Не зважай.
Негайно!
Якщо нема, дай мені номер Ин-Чу.
Але…
-Як ти могла дати їй себе вдарити? -Мамо.
Як?
Мамо!
Чому дозволила вдарити себе, як ідіотка, коли не зробила нічого поганого?
Мамо, прошу.
Я не пускала тебе в Сеул, щоб до тебе так ставилися!
Дай мені її номер.
Я зроблю з нею те ж саме.
Я в порядку, мамо.
-Ні, не в порядку! -Мамо.
-Яке тут «в порядку»? -Мамо, будь ласка.
Боже…
Агов.
Це, по-вашому, дослідження об'єкту?
Це все туристичні місця або місця, де бували інші фотографи.
Я не шукаю знайомих місць. Я сказала знайти приховані перлини!
Я більше з цим лайном миритися не збираюся.
Послухайте…
Нам принаймні потрібна концепція, щоб шукати місце.
Ти здуріла?
Незважаючи на зловживання владою, ви працювали на Чо Ин-Хе.
Я терпіла вас, бо думала, що зможу чогось навчитися.
Але я знаю більше, ніж ви.
Ви не думали про концепцію, так?
Тому ви на нас зриваєтеся!
Ну все, ходімо.
Куди ви? Ви не можете піти.
Ми асистентки керівника, а не ваші особисті покоївки.
Відтепер носіть свої сумки самі.
Ходімо.
-Ви куди? -Агов.
Агов!
Чого вона взагалі навчилася в Чо Ин-Хе?
Дайте мені спершу з усім розібратися.
Відпочиньте, а я…
Слухай.
Не можна їх отак відпускати.
А як же зйомки на місці? Нам потрібні асистенти.
Та клята Чо Ин-Хе.
Як вони сміють її згадувати!
Ин-Чу…
Ин-Чу!
Цього місяця ми змінили асистентів уже тричі.
Навіть мене звільнять, якщо цей проєкт провалиться.
Наступного тижня приїде команда, а ти без концепції.
Де ми будемо завтра знімати? У нас ще навіть немає концепції.
Ти не сама.
У тебе є батьки, сестри, друзі.
І у тебе є я!
Я поруч.
Мамо.
Боляче було?
Ти була сама, мабуть, у тебе був шок.
Було боляче.
Я була шокована
і налякана.
Мені здавалося, що весь світ проти мене
і що я лишилася геть сама.
Мені було страшно.
Даремно я відпустила тебе на материк.
Мамо?
Я ще не закінчила говорити.
Тоді мені було страшно.
Але зараз я справді в нормі.
Тепер ти тут зі мною. На моєму боці.
Тож годі так засмучуватися.
Від вас у цій хаті так похмуро, пані Ко.
Гаразд.
ПОЛІЦЕЙСЬКИЙ ВІДДІЛОК
Ви подивіться!
Це ж відвертий напад.
Серед білого дня!
Вона напала на неї привселюдно!
Яка це прочуханка? Це напад! Бачите?
Так, на неї можна подати в суд за напад.
Це, вочевидь, виклали навмисно.
Навіть не розмили Сам-Даль обличчя!
Точно. Чому їй не розмили обличчя? У нас теж є право на приватність!
Боже!
-За все це можна притягти до суду. -Так.
Не можу повірити, що кажу це,
але, на мою думку, тобі не варто нічого робити, заради блага Сам-Даль.
-Чого це? -Чого це?
Усі категорично проти неї зараз.
Ти знаєш.
Нарешті все трохи стихло, і вона може відітхнути.
Саме так! Курява нарешті осіла, але потім сталося це!
-Сан-Боне! -Що?
Що ви тут робите?
Як це називається? Ми хочемо заявити про напад.
ПОЛІЦІЯ
Дідько. Це Чхон Чон-Гі і Пан Ин-Чу створюють проблеми.
Треба було побити їх минулого разу, Йон-Пхілю.
Повністю згоден. Чорт забирай.
-Що? Ви їх бачили? -Так, коли їздили в Сеул.
Тоді повертайся і зроби фоторобот. Ти теж, Йон-Пхілю.
Чекай, у мережі повно фотографій Ин-Чу.
Серйозно?
Дельфіни в акваріумах страждають.
Захистіть їх.
ОКЕАНАРІУМ
Привіт, мала. Тобто Ха-Юль.
Будь ласка, відпустіть дельфінів у море.
ВОЛЮ ДЕЛЬФІНАМ
Ха-Юль, ти серйозно збираєшся стояти тут і не заходити?
Так. Приємно спостерігати за дельфінами,
але ще важливіше захистити їх, як він і сказав.
Я побачив, як сильно вона любить дельфінів,
тож я навчив її, як правильно піклуватися про них.
Пане?
Чи правда, що дельфіни в акваріумах живуть менше?
Так, у морі дельфіни можуть жити до 40 років.
Але в неволі багато з них живе лише чотири роки.
Чому?
Ну, а як би ти почувалася, якби тебе замкнули в маленькій кімнатці?
У мене був би стрес.
Скажи?
Дельфіни мають жити у великому океані,
тож від малого простору в них стрес.
Зрозуміло.
Стрес — це точно корінь усіх хвороб.
Ти дуже обізнана, Ха-Юль.
Така розумничка.
До речі,
хто їх зробив?
Їх зробили волонтери з центру дельфінів…
Хочеш там побувати?
Так, хочу.
Агов.
Чому ти погодилась їхати з ним у центр дельфінів?
Усе гаразд. Він не чужий дядько.
То
ви президент?
Ви, мабуть, зайняті? Не варто робити це для нас…
Це моя робота.
Ми ж наче перейшли на «ти» після знайомства в барі?
Що? Коли я на це погоджувалася?
Пане, чого б це я зверталася до вас на «ти»?
Ви що? Ми ж навіть не друзі.
Це неправда.
Пане, чому ви стали батьком Намчун?
Я?
Бо якби не став,
ніхто інший у цьому світі не захистив би її.
ЦЕНТР ДЕЛЬФІНІВ ЧЕДЖУ
Слухай, тут гарно й затишно.
Ми ж наче не на «ти».
Я сказала це лише тому, що ти згадав перед нею про похід у бар.
Раніше це місце було занедбане.
Я рік тут усе прибирав і лагодив, а потім відкрив.
Ти молодець.
Я б і не здогадалася.
Для батька немає нічого неможливого.
Зрештою, я батько Намчун.
Точно.
Коли і як ти познайомився з Намчун?
У 21 рік я на пів ставки працював у акваріумі,
щоб поподорожувати Європою.
Тоді ми зустрілися вперше.
Що? Це означає, що Намчун тоді була в неволі?
Так.
Одного дня вона перестала їсти
і почала битись тілом об стіну щоразу, коли я заходив прибирати.
Спершу я думав, що вона просто грається,
але скоро дізнався, що вона завдавала собі болю, щоб убити себе.
Що? Дельфіни на таке здатні?
Так. Це зветься викиданням на берег, і це не рідкість в інших країнах.
Це коли дельфіни вбивають себе через стрес.
На той час вона була вагітна Орйоном.
Дельфіни, народжені в акваріумах, зазвичай живуть мало.
Думаю, Намчун про це знала.
Вона воліла краще померти разом з дитиною, ніж жити в неволі.
Так.
Тоді я й усвідомив, що я єдиний, хто може її захистити.
Ясно.
Думаю, я тебе розумію.
Я не хочу!
Це моя дитина! Чому я маю це робити?
Тобі лише 21 рік.
У неї немає батька. Як ти роститимеш її сама?
-Ми виростимо її замість тебе. -Точно!
У неї немає батька,
тому поруч з нею має бути хоча б її мати!
Ви їй не матір. Хіба ні?
Якби ми з донькою тонули,
ви врятували б мене першою.
Ніхто у всьому світі не буде захищати її краще за мене.
Хто її захистить, якщо не я?
Ха-Юль…
Востаннє вона плакала на березі моря.
Дев'ятирічна дитина, а так усе розуміє.
Що…
Вона плакала? Чому?
Твоя мама ж наче керівниця хеньо?
Я зустрів Ха-Юль, коли стався нещасний випадок з твоєю матір'ю.
Вона плакала і питала, хто захищатиме її маму, якщо її бабуся помре.
Що?
Що як море забере мою бабусю?
Що станеться з моєю мамою?
Вона така чуйна.
Чекай, чому ти плачеш?
Ха-Юль.
Чому ти плачеш, мамо?
Тебе хтось довів до сліз?
Це тому ти сховала бабусин гідрокостюм?
Бо боялася,
що мене ніхто не захистить, якщо з нею щось станеться?
Чому ти таким переймаєшся?
Тобі варто перейматися лише тим, в які ігри грати
і яку їжу ти будеш завтра їсти.
Я ще дитина, тож не можу тебе захистити!
Мені не потрібен нічий захист.
Мені є кого захищати.
У мене є ти.
Я вдесятеро сильніша за інших,
навіть якщо мене нікому захистити.
Ті, кому є кого захищати, завжди сильніші.
Ха-Юль…
Ти не маєш перейматися таким.
Я не хочу, щоб ти через таке хвилювалася.
Мамо, це…
Чесно, я…
Чін-Даль.
Ти ходила на презентацію парку розваг?
Ні.
Чого б це я туди ходила?
Сам-Даль, виходь уже швидше.
Добре! Я йду!
Скажи йому, щоб повернув його в Намдалрі.
Про що вона говорить?
Ох і смердить.
Я вже не витримую.
-Боже. -Фу.
-Чому ми досі це робимо? -Гидота.
Що це таке?
Ну й село.
Ти казала, це дослідження об'єкту. Чому ми приїхали в це місто?
Це рідне місто Ин-Хе.
Звідки ти знаєш?
Я її колишній. Знаю, що її справжнє ім'я Чо Сам-Даль.
Напившись, вона завжди говорила, що ніколи не повернеться в Самдалрі.
Нам треба швидко знайти місце для зйомки. Чому ми тут?
Саме для цього.
Ти хочеш обрати місце тут?
Так.
Тут напевно безліч прихованих перлин з ретро-атмосферою.
Пані Чо, ретро-тема дивовижна.
-Непогано, так? -Безперечно.
Оскільки йдеться про сільську місцевість, як щодо вашого рідного міста? Чеджу.
У моєму місті дійсно багато прихованих місцин у стилі ретро.
Але я туди не хочу.
А якщо ти натрапиш на неї?
Вона ненавидить своє рідне місто.
Вона не приїхала б навіть після провалу.
Зупинись десь.
Я хочу пройтися й усе тут роздивитися.
Тут я вже не владний.
ЧОМУ ПАН ИН-ЧУ ВИКРИЛА ЧО ИН-ХЕ: «Я ХОТІЛА ПОВАГИ».
Поглянь на її пику. Явна лиходійка.
На себе подивися, страшко.
Чого ти мене цькуєш?
Мамо, поглянь.
Це Пан Ин-Чу, дівчина, яка мучила Сам-Даль.
Яка лиха вишкварка.
-А це за що? -Передай їй.
Як я це зроблю?
-Добрий день. -Добрий.
Ох і спека.
Що?
Не може бути.
Це справді вона.
Кьон-Тхе…
Кьон-Тхе, виходь. Швидше!
Я зняла це нещодавно.
Ясно.
Таки схоже на неї.
Подивися уважно.
Вона трохи не така, як на мене.
Жінки з Сеула всі однакові.
Не дивно, що ти самотній.
У неї волосся…
-Ин-У, я сказав, поквапся. -Сюди!
Але нащо б їй сюди приїздити?
Саме так.
Скажіть? Вона б добровільно не приїхала у лігво лева.
Може, вона тут, щоб далі псувати життя Сам-Даль.
-Що? -Те мале…
-Ти вже подзвонив Сан-До? -Так.
Давайте підемо до них, коли будемо впевнені.
-Згода. -Гаразд!
Тихіше.
Мамо, вони збентежилися.
-Ходімо. -Гаразд.
Вони йдуть. Що нам робити?
-Що ж нам робити? -Що робити?
Чули, Чхон Чон-Гі і Пан Ин-Чу!
-Це ти мене тоді схопив. -Це вони.
-То вони таки прийшли у лігво лева. -Що?
-Як ви смієте сюди потикатися? -То ти той ідіот?
Як ви посміли сюди припертися?
-Хто ці люди? -Чого ви це робите?
«Чого ви це робите?»
А ви?
Чого ви так учинили з нашою Сам-Даль?
Чула, Пан Ин-Чу?
Де твоя мати, яка вдарила нашу любу Сам-Даль?
Я ж казав триматися подалі від неї.
З мене досить.
Агов!
Тікай.
Ловіть їх!
-Тримайте їх! -Агов!
-Ану стій! -Поверніться!
Зараза.
Агов.
Слухай, тут Ин-Чу і той Чон-Гі.
Навіщо їм було сюди приїжджати?
Я не знаю. Вони втекли від нас.
Хтозна, що вони задумали щодо Сам-Даль, тож їдь до неї негайно.
Добре.
Сам-Даль, ти де?
Он як?
Тоді будь там. Нікуди не йди.
Я скоро приїду.
Що це з ним?
Фу! Та й смердить цей оцет. У мене від нього голова розболілася.
Запах оцту має бути сильним, щоб відлякати птахів.
Твоя правда.
Фу.
Оцет працює найкраще за все.
Привіт, я в саду.
Що таке?
Я доливаю оцет у дерева.
Добре.
Нащо було приїжджати в рідне місто Ин-Хе?
-Нащо тікати? Ми нічого не зробили. -Пан Ин Чу.
Ти бачила їхні обличчя?
Вони захищали Сам-Даль і погрожували вбити нас!
Мамо, ми закінчили. Можемо йти.
Мамо.
Мамо, скуштуй мандарин.
Знаєш, наразі ти одержима Ин-Хе.
Приїжджати в її рідне місто? Викладати старе відео?
-Усе нарешті ніби стихло. -Що?
Дочекатися не можеш, щоб віддати їй мій проєкт?
Хвилиночку.
Ти виклала те відео, бо люди просили
працювати з нею знову?
Повернути її? Після того, що вона зробила зі мною?
Я просто розтоптала її, щоб вона вже ніколи не підвелася.
По-твоєму, моя дочка — тарган?
Перепрошую?
Що?
Що це за сморід?
-Мамо! -Мамо!
Що…
-Це Ин-Чу! -Що це за запах?
Це Пан Ин-Чу!
Боже, що це за сморід?
Ви з глузду з'їхали, дамочко?
Що ви тут робите?
Ну…
Так.
Я з'їхала з глузду.
Яка мати залишиться нормальною після того, через що пройшла її донька?
Жодна мати!
Я розумію, чому твоя мати засмутилася через те, що сталося з її дочкою.
Але що ти сказала?
Ти подбала, щоб вона ніколи не підвелася?
Я чула, що ти набрехала про те, що з тобою сталося.
Я чула, що ти сама це заперечувала!
Та нащо ти це зробила?
Нащо ти збрехала?
-Мамо, все ж лити оцет… -Думаєш, вона не зможе підвестися?
Наступи на неї ще раз. Нумо.
Пані, прошу…
Я ніколи не вчила її падати,
але я точно навчила її, як вставати знову.
Вона вставатиме щоразу!
А матері передай от що.
Я віддячу їй за те, що вона зробила з моєю дитиною.
У неї теж є мати!
-Пані… -Мамо.
Ин-Хе, зачекай. Дозволь мені пояснити.
Як ти смієш до неї торкатися?
Вилупку.
Не чіпай її більше. Уторопав?
Чи здохнути захотів?
Ай.
Ти той, хто приходив до нас у офіс.
Твоя правда. Це я, виродку.
Ти дієш мені на нерви. Ясно? Ти мене дратуєш.
Розумієш мене?
Ти про що?
Це означає, щоб я тебе тут не бачив, козел такий.
Не вештайся тут. Якщо я ще раз тебе побачу, пошкодуєш.
-Хвилинку… -Трясця!
-Ой! -Чо Ин-Хе!
Думаєш, я це так залишу?
Мамо, дай мені хвилинку.
Давай, викладай це теж.
Що?
Зніми це й виклади в інтернет.
Що? Втрачаєш роботу, яку отримала, прикидаючись жертвою,
і боїшся, що я заберу твої проєкти?
Я не злодійка, тож нащо мені красти в тебе?
Я знайду собі іншу роботу.
Як ти могла набратися нахабства і припертися сюди?
-А це що, твоя територія, чи що? -Так, уяви собі.
Можливо, у мене не було влади в Сеулі,
але тут я вдома.
Тому стережися.
Будеш тут бикувати — пошкодуєш.
Уторопала?
Ходімо, мамо.
Ти.
Якби не моя мама, сьогодні ти стала б трупом.
Ще раз зачепите мою сестру, і я…
Боже.
Ой.
Нащо ти принесла це сюди?
Що таке?
Я більше не потерплю нікого, хто знущається над нашими доньками.
І не терпітиму людей, які мучать Сам-Даль.
От побачиш.
Мамо, а нічого,
якщо він…
мені подобається?
Та в чому справа?
Що таке?
Я теж чіплялася до Сам-Даль.
Тож спершу розберуся з собою.
Боже.
Твоя мама вражає.
Вони два тижні будуть виводити той оцтовий сморід.
Наче я не знаю.
Моя мама дуже запальна.
Що таке? Ти, схоже, щаслива.
Це тому, що вона за тебе помстилася Ин-Чу?
Ні.
Якщо чесно, я цілий день щаслива.
На материку мені було страшно навіть думати про це.
Але коли я побачила це відео після того, як повернулася сюди,
страх минув.
Чому?
Знаєш це відчуття,
коли ти єдиний з команди не вибув під час гри у вибивного?
Команда суперників оточує тебе
і намагається збити з ніг, думаючи, в яку частину тіла поцілити.
Отак я почувалася в Сеулі.
Але…
повернувшись на Чеджу, я нарешті почала це бачити.
Я ніби побачила свою команду в натовпі,
і вони махали мені й підбадьорювали мене.
Так, моя команда…
Думаю, саме тоді
мені справді стало легше.
Я пишаюся тобою, Сам-Даль.
Тепер я думаю, що приїхати сюди було мудро з мого боку.
Не віриться, що мамині подруги теж їх залякали.
Що нам з ними робити?
Пам'ятаєш?
Наче тільки вчора ти повернулася сюди невдахою.
Але поглянь на себе зараз.
Я ж казала, я не невдаха.
Я просто повернулася до рідного міста.
Твоя правда.
Гадаю, відео Ин-Чу в цьому тобі допомогло.
Відео мені нічого не дало.
А що ж тоді?
Ну,
я пригадала твої слова минулого разу.
Ти сказав мені, що я не одна.
То це, мабуть, я був у натовпі і махав тобі.
-Так. -Ясно.
Зрозуміло.
А якщо індустрія захоче тебе повернути,
ти б повернулася в Сеул?
Ні.
У мене вже немає мети знайти колишню Чо Сам-Даль.
Тоді що?
Тепер мені потрібно досягти чогось як Чо Сам-Даль.
Чого, наприклад?
Того, чого не могла зробити чи досягти Чо Сам-Даль.
Чого завгодно.
Бажаю здоров'я.
О, ти тут.
У них смачна свинина.
Ось. Їж.
Що цього разу?
Йон-Пхіль не хоче їхати в штаб.
Його переведення не залежить від мене.
Той шмаркач хотів донести на мене в штаб,
бо я змовився з вами і примушував його перевестися.
Він мій шмаркач.
Не твій.
Чому ви обоє постійно змінюєте свої рішення?
Що відбувається?
Він відмовився їхати в штаб, а ви відмовилися його туди послати.
І що?
Але він раптом зацікавився переведенням.
А тоді знову передумав.
Він колись цим цікавився?
-Коли? -Не пам'ятаю. Давненько.
Але відтоді вже не думав їхати.
Він зараз дуже зайнятий.
У всіх синоптиків однакова робота.
Чим там він зайнятий?
Чекайте, ви хіба не чули?
Я не мав би вам цього казати.
-Що таке? -Йон-Пхіль…
Він отримав догану.
За що?
За що догану?
Що він зробив не так?
Що це таке?
Плануєш зв'язати гачком шарф?
Не впізнаєш?
Придивися.
Це просто шерстяні нитки.
Ти справді не пам'ятаєш?
Тоді розмотай.
Хочеш, щоб я це розмотала?
Розмотуй.
Ось.
Гаразд, розмотуй.
-Це? -Так, тягни.
-Це займе багато часу. -Просто роби це.
Тягни.
-Ось так? -Ага. Швидше.
-Мені продовжувати? -Так, на це піде дві години.
На це піде вічність.
Швидше.
Буй з квітчастим візерунком. Думаю, він належав керівниці хеньо.
У день нещасного випадку
він вибіг посеред робочого дня,
за це й отримав догану.
Що ти сказав?
Чий був буй? Керівниці хеньо?
Так.
Він перейшов у метеорологічну службу й допомагає фотографці.
Так.
Я чув, що обрана фотографка —
донька керівниці хеньо.
Вони, мабуть, дуже близькі.
Сан-Тхе, ви куди?
От ти й закінчила.
-Ось. -Що це таке?
Подивися.
Привіт, Йон-Пхілю. Гадаю, ти мені подобаєшся. Що мені робити?
Агов!
Боже, спрацювало!
Я зробив це!
Ура!
Спрацювало!
Тепер згадала?
Ти зберігав це всі ці роки?
Так. А що?
Я дала це тобі як шарф. Що з ним сталося?
Ти розпустив його, коли ми розбіглися, так?
Звісно, коли розбіглися, не коли зустрічалися.
Якщо не подобається, зв'яжи з цього мені знову шарф.
Я не пам'ятаю, як в'язати гачком.
Тоді, може, рукавички?
Це ще важче.
Тату, що ти тут робиш?
Ти…
Я благав і благав.
Я ж казав тобі,
що не можу жити без сина.
Я благав тебе вісім років тому.
То нащо ж ти повернулася?
Нащо ти повернулася?
Як я можу бачити тебе, Сам-Даль?
Як я можу бачити тебе з цією образою в серці?
Я не можу жити без Йон-Пхіля.
Я теж не можу жити без свого сина.
Пане Чо, прошу!
Пане, я…
Тату, про що ти говориш?
Ти ж обіцяла.
То нащо ти повернулася сюди і вбиваєш між нами клин?
Нащо?
Стривайте.
Тату, про що ти говориш?
Прошу, просто їдь звідси.
Повертайся на материк!
Тату!
ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
Мені непотрібне нерозділене кохання.
Я жив так вісім років. І більше не можу.
Я ніколи не зможу його здолати.
Не будемо про Йон-Пхіля.
Можеш натомість вислухати мене?
Я тут, щоб тебе засмутити.
Я буду тебе засмучувати, щоб я міг про тебе подбати.
Тату, я знаю, що коли померла мама,
ти так і не зміг це пережити.
Мамо!
Що ви тут робите?
Куди вона пішла сьогодні?
Сагемуль? Сьогодні?
Чо Сам-Даль!
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова