ÜDVÖZÖL SAMDAL-RI!
Persze.
Hahó!
Itt vagyunk!
Sziasztok!
Te meg mit vettél fel?
Mondtam, hogy öltözz ki.
Kiöltöztem, ilyen a stílusom.
Hagyd rá! Ő már csak ilyen.
Úgy bizony.
Hogy tudott együtt élni azzal a gazdag családdal?
Hiányoztatok. Hogy vagytok?
Köszönjük a vásárlást. Jó étvágyat!
Nagyszerű alkalmazottat vett fel.
Mindig mosolyog, és ezzel engem is boldoggá tesz.
- Viszontlátásra! - Viszlát!
- Várjuk vissza! - Viszlát!
CHO EUN-HYE PÁRIZS MAGAZIN TURNÉ
Gratulálunk!
Cho kisasszony mindig megkapja, amit akar.
Ez igaz!
Munka vagy szerelem, számára nincs lehetetlen.
Sohasem bukik el.
Ez nem igaz!
Köszönöm!
Csirió!
„Az árnyék egy háttér
egy sugárzó egyéniség mögött.”
A csillogás
és a mosoly mögött
ott rejlik a sötétség.
Nehéz észrevenni.
Az anyósom kidobatta velem.
Pedig ez a kagyló prémium minőségű.
Hagyja ott!
Majd én megeszem.
Gusztustalan.
11. RÉSZ: AMI NEM ÖL MEG, AZ ERŐSEBBÉ TESZ
Jól van.
Halljuk!
Mit mondtam neked akkor?
Mit?
Bevallottad.
Mi…
Mit?
Ez teljes képtelenség.
Azt mondtam, tetszel?
Biztos megbolondultam.
- És… - Szerelmet vallottál.
Szerelmet vallottál.
És én is neked.
Mennünk kellene. Gyerünk!
Sam-dal!
Cho Sam-dal!
Sam-dal! Várj!
Sam-dal!
Miféle kisboltnak kell házhoz szállítania vidéken?
Sam-dal az. Sam-dal, nem érsz rá?
Ne haragudj a múltkoriért!
- Hé! - Mi történik?
Menj el a piros autóért!
Milyen piros autó?
Cho Sam-dal!
Sam-dal, várj!
Várj már meg!
Mi folyik itt?
Csak kocognak.
Nahát!
Nektek nem fáj az oldalatok, ha evés után futtok?
Szerintem nem kocognak.
Inkább együtt járnak.
Tudok valamit, amit ti nem.
Bármi is legyen az, jobb lenne, ha elfelejtenéd.
Sam-dal!
Hé, várj!
Cho Sam-dal!
Mi ütött beléd?
Kérlek! Beszéljük meg!
Hé!
Miért rohantál el?
De komolyan.
Miért viselkedsz így?
Sam-dal, mi a gond?
Ennyire megdöbbentél?
Nyisd ki az ajtót! Beszéljük meg!
- Bemegyek. - Ne!
Csak hagyj békén!
Jól vagy?
Hagynod kellett volna elfutni. Miért követtél egészen idáig?
Azért követtelek,
mert hirtelen elszaladtál.
Biztos, hogy jól vagy? Van bármi más gond?
Nincs.
Egész biztos?
Igen.
Miért rohantál el azért, amit mondtam? Megrémítesz.
Az, hogy elfelejted, mit csináltál részegen, megesik,
szóval megértem.
De az, hogy azután, amit mondtam,
elrohansz,
az nagyon fáj.
Mert mit mondtál?
Elmondtam, hogy szerelmet vallottál, és elrohantál!
Hé! Hogy lenne már az szerelmi vallomás?
Ki vall szerelmet egy csókkal…
Hé!
Emlékszel, ugye?
Igaz?
Sam-dal, ezek szerint emlékszel?
- Igaz? Nyisd ki az ajtót! - Igen, emlékszem, mi történt!
Hadd szedjem össze a gondolataimat!
Hagyj magamra!
Járnak.
Ez az igazság.
Én mondom, megint járnak.
A saját szememmel láttam őket.
Biztos, hogy járnak.
Ez azt jelenti, hogy mindvégig érzelmeket tápláltak egymás iránt?
Igen.
Miért szakítottak, ha szerelmesek?
Na ez az.
Miért szakítottak, ha szeretik egymást?
- Mi? - Mi?
Mit akarsz ezzel mondani?
Az isten szerelmére!
Mindig csak a sztori felét tudod.
Jézusom!
Ha tudnám a teljes sztorit, nem lennék itt.
Itt volt neked Gyeong-tae,
Eun-u
és Sang-do.
Neked itt volt mindenki.
Én mindvégig egyedül voltam.
Még a rádiót sem kapcsolhattam be,
nehogy Cho Yong-pil dalait játsszák.
Mert amikor meghallom…
hirtelen
összeszorul a szívem.
SAMDALI POLGÁRMESTERI HIVATAL
Úgy véljük,
ez a terület jobb lenne Namdal-rinél.
Egy pillanat!
De…
ugye tudják, mi ennek a városnak a neve?
Igen. Samdal-ri.
Ko, jobb, ha elmegy.
Hogy érti ezt?
Menjen el, kérem!
Megint mit akarnak tenni a városunkkal?
Te!
Mit a fenét keresel itt?
Megőrültél?
Hogy merészelsz idejönni?
Négy éve ide sem szagoltál.
Hogy van, apuka?
Apuka?
- Most megöllek! - Apa!
- Apa!
- Ne!
Mondtam, hogy ne gyere ide! Hogy ne mutatkozz itt!
Abbahagyni!
Te!
Fogd be a szád!
Te pedig tedd azt le!
Hogy mondhatod, hogy megölöd valaki más gyermekét?
Még mindig csuklasz, ha megijedsz?
Bocsánat!
Aligha jönnél ide, ha tudnád, hogy én vagyok a henjók vezetője.
Miért vagy itt?
A vidámpark miatt.
Így igaz.
A vidámpark miatt.
- Az Namdal-riben lesz. - Csitt!
Kell a falunk segítsége
az ott épülő vidámparkhoz?
Emiatt ne aggódj!
Nem hagyjuk, hogy az érzelmeink az üzleted útjába álljanak.
Nem Namdal-riben lesz.
Nézzen csak bele!
„Új vidámpark épül.”
SAMDAL-RIBEN
Samdal-riben?
Az AS Csoport vidámparkját Namdal-ri helyett
itt akarjuk felépíteni.
Jeon Dae-yeong, megőrültél?
Samdal-riben építenétek fel az AS vidámparkot?
Igen.
Ki állt elő ezzel az ötlettel?
Jeon igazgató, asszonyom.
- Úristen! - Anya!
- Ne, anya! - Anya!
Várjon, anyuka!
Figyelj, anya!
- Anya! - Anya, ez nem tesz jót az egészségednek.
Eddig ide sem tolta a képét,
és négy év után ilyet mer mondani nekem?
Várj, anya!
Hae-dal, menj haza apával!
- Oké. - Dae-yeong!
Igen?
Gyere velem!
Miért?
Miért te beszélsz vele?
Bízd csak rám!
Mi beszéded van vele?
Na és neked?
Mégis mi mondandód van neki? Már semmi köze hozzád.
Menj haza!
Te pedig
gyere velem!
Tessék? Igen, uram.
Kedves egészségükre!
Mi az? Csak nyugati piát iszol?
Mikor Jin-dal kezéért esedeztél, megittad.
Köszönöm, apuka.
Ne hívj így!
Már nem vagyok az apósod.
Igaz.
Akkor milyen pozícióból
folytassam ezt a beszélgetést?
Mint a volt veje,
vagy mint a vidámpark igazgatója?
Igen nagy bajban lesz,
ha a namdal-ri vidámpark nem jön össze.
Hirtelen gondolta meg magát.
Hirtelen?
Váratlanul?
Volt egy kis incidens…
Namdal-riben.
Elég jól ismerjük Jin-dalt.
Már gyermekként is, ha dühös volt, tört-zúzott.
Az anyukájának kellett fizetnie
a sok jóvátételt.
- Bizony. - Megérdemelte.
Elég!
Nem hagyom jóvá a szerződést!
Mit mondtál?
Ne izgasd fel magad!
Jeon igazgató pártjára álltak.
- A kedvére akartak tenni. - Nem.
Miért bontana ezért szerződést Namdal-rivel?
Ja, hogy az.
Érzékeny pontjára tapintottak. Rosszakat mondtak rólad.
Hát ez az!
Mikor fog végre észhez térni?
Emlékszel arra, amikor legutóbb ugyanitt beszélgettünk?
Emlékszel?
Azt mondtam, hogy nem engedhetem a lányomat beházasodni az AS Csoportba.
Világosan megmondtam,
hogy ott boldogtalan lenne.
És te mit ígértél nekem?
Hogy akkor is megvéded Jin-dalt, ha emiatt a családod kitagad.
Letérdeltél elém, és megígérted nekem.
Igaz vagy sem?
Igaz, uram.
Azt mondtad, hogy megvéded őt,
mégis válási papírokkal küldted haza.
Az AS Csoportba beházasodó második nő is
visszaélésekről számolt be,
így folytatódik ellenük a nyomozás.
Az ügyész bizonyítékot talált arra,
hogy Bang Sang-mi, a vezérigazgató neje
és Jeon Dae-sik illegálisan pénzel egy politikai pártot,
így náluk házkutatást fognak tartani.
Az AS Csoportnál is házkutatás volt, és lefoglalták…
Mit mondott Jin-dal?
Minden igaz, amit a hírekben hallunk.
Ennyit mondott.
Ki nem állhatta az anyósát,
Dae-yeong bátyja pedig rosszul bánik a háznál dolgozókkal,
ezért leleplezte őket, és beadta a válópert.
Nyomon követik az illegális pénzeszközök áramlását.
Dae-yeong még mindig nem veszi fel?
Az ügyész elfogatóparancsot fog kiadni Jeon Dae-sik ellen,
Jeon Dae-yeong igazgatóhelyettest pedig tanúként behívja meghallgatásra.
Jogom van tudni.
Bár a fiamként szerettelek, mielőtt eltűntél,
egy rövid időre
mégiscsak a vejem voltál.
Jogom van tudni, hogy jól vagy-e.
Én is azt akartam,
hogy kitagadjon a családom.
Ott akartam hagyni az AS Csoportot,
Jin-dallal együtt,
ezért el is mentem a körzeti hivatalba.
Elmentem, de…
Megszüntették a családfői rendszert.
Megszüntették a családfői rendszert,
így nem tudtam megtagadni a családomat.
Na persze. Még 2008-ban szüntették meg.
Féleszű!
Én…
Én is be akartam tartani az ígéretem.
De aztán…
Jin-dal, az a pimasz lány…
Te nyavalyás!
Ennyire nem bírod az italt?
Szívesen lemondanék mindenről.
De…
De?
Azt mondta, hogy én nem tudnék pénz nélkül élni.
Jin-dal ezt mondta.
És…
Otthagyott.
Igenis tudok
pénz nélkül élni.
Tessék!
Itt van ez is.
Apuka, a magáé lehet.
Nincs szükségem ezekre a dolgokra!
Apuka, a magáé lehet.
Miért hívsz folyton apukának?
Lássuk csak!
Hadd próbáljam fel!
Nézzenek oda!
Pont a méretem.
Nénikém, leülnél?
- Elszédülök tőled. - Megőrülök.
Igen, ülj már le!
Apának sok megbeszélnivalója lehet a volt vejével.
Arról, hogy miért tett elvált asszonnyá?
Miért rúgja fel az üzletet Namdal-rivel egy ilyen ostobaság miatt?
- A fenébe! - Istenem!
Felrúgta az üzletet Namdal-rivel? Miért?
Egy nagyon gyerekes indokkal.
Jin-dal!
Igen, anya?
Mi az?
Mióta tartod a kapcsolatot Dae-yeonggal?
A válásotok óta?
Dehogyis! Miért tennék ilyet?
Mióta hazajöttem, csak egyszer találkoztam vele,
akkor is csak véletlenül az utcán.
Mikor anya elküldött, hogy irányítsam
a forgalmat.
Aznap futottam vele össze az autópályán.
Ha megint találkoztok,
mondd meg neki, hogy nem épülhet vidámpark Samdal-riben!
Persze. Teljesen egyetértek veled.
Ha csak meglátom az AS Csoport nevét, megfájdul a fejem.
Jó éjt!
Mondd csak, Jin-dal!
Történt valami abban a házban, amíg együtt voltatok?
Sok gonosz dolgot tettek a házvezetőnőkkel és a sofőrökkel.
A házasságod is ellenezték.
Biztos veled is rosszul bántak.
Elfelejted, hogy én vagyok Cho Jin-dal.
Ha velem ilyet tettek volna, egy hónapon belül lelépek,
nem várok öt évet.
- Ez igaz. - Igen.
Amúgy hol lehet Sam-dal?
- Egész nap távol van. - Igen.
Hideg van. Gyere, menjünk haza!
Sam-dal!
Ha nem akarsz beszélgetni,
legalább hallgass meg!
Megengeded, hogy…
továbbra is törődjek veled?
Az, hogy gondoskodom rólad és aggódom érted,
régóta a mindennapjaim része, természetes számomra.
De ha ez a törődés jólesik neked,
hadd folytassam!
Miért kérded, hogy jól vagyok-e?
Miért aggódsz folyton miattam,
és miért gondoskodsz rólam?
Mégis miért
rázol fel folyton?
Mit fogsz tenni, ha tényleg rád vagyok utalva?
Még több törődést adok neked.
Nyugodtan…
támaszkodhatsz rám.
Ha rád támaszkodom…
biztos elbírod a terhet?
Igen.
Biztos vagyok benne.
Újra
együtt vagytok?
Mondd csak,
még szerelmes vagy Yong-pilbe?
Miért nem kapcsol ki?
Ez folyton tönkremegy.
Mi van?
Kapcsolj már ki!
Mégis…
hogy csinálhatják ezt egy reggeli szappanoperában?
Szűzanyám!
Újabban rosszallod az ilyet?
Ez csak romantika.
Úgy értem,
hogy adhatnak ilyesmit reggel?
Ilyenkor gyerekek is nézhetik a tévét.
De régimódi vagy! Cirkuszolsz itt.
Hívd Jin-dalt és Hae-dalt reggelizni!
Oké.
Nem is vagyok régimódi.
Vagy igen?
Csak furcsa, hogy ilyenkor efféle műsort adnak.
Gyerekműsorokat kellene adniuk, nem…
Mi ütött belém?
Kezdek megőrülni.
Jin-dal, Hae-dal, ébresztő!
Uramisten!
Mi a fene?
Apa!
Ez meg ki?
Mi a baj?
Itt a sógorunk.
A sógorunk?
Jeon Dae-yeong?
Az ég szerelmére, de hangosak vagytok kora reggel!
- Ez meg mi? - Ne…
Na de…
Ő meg mit keres itt?
- Gőzünk sincs. - Passz.
Az ördögbe!
Apa!
- Ébredj! - Apa!
- Apa, ébredj fel! - Ébredj!
Ébresztő!
- Apa, kelj már fel! - Hé!
- Gyere a közeléből! - Apa!
Hé!
- Gyere el a közeléből! - Apa, ébredj fel!
- Hagyjatok! - Apa, ébresztő!
Istenem!
Miért hoztad magaddal?
Ki kellett volna tenned a szűrét a faluból.
Te meg még eteted, anya?
Csendet!
Hogyan tehetnénk ki valakit a házunkból reggeli nélkül?
Most pedig egyél,
aztán vissza ne gyere!
Miért kell fenyegetned?
Ne aggódj, reggelizz csak!
Rendben.
Dae-yeong!
Mármint, Jeon igazgató!
Mikor is volt, két éve,
hogy az AS Csoport megtiltotta, hogy reklámfilmet forgassak?
Tudtál róla?
Ugyan, Sam-dal!
Hadd egyen!
- Jogos. - Egyél csak!
Engem meg kirúgtak az AS Csoport kávézójából.
Ja, tényleg.
- Nem mentél vissza… - Hae-dal!
Ti nyavalyások!
Ne törődj velük, egyél!
Miért csak te kapsz ilyet?
Pfuj! Ürülék íze van.
Gusztustalan.
Hé!
- Eleget ettél. Gyere! - Miért…
- De miért? - Gyere már!
VEGYESBOLT
Sang-tae úr!
Vásárolni jött?
Nem.
Akkor Yong-pilt keresi?
Dolgozni ment.
Valóban?
SAMDAL-RI BÜSZKESÉGE, CHO YONG-PIL MEGÉRKEZETT!
LÉGKÖRI JELENSÉG
Tegnap nekem nem úgy tűnt,
mintha szégyenetekben futottatok volna.
Sam-dal azért szaladt el, mert szerelmet vallottál neki?
Zavarában vagy dühében futott el?
Erre biztos nincs válaszod.
Egy fényoszlop.
Tudod egyáltalán, mi az?
Három éve vagyok itt.
Lehet, hogy nem tudok sokat, de ennyit igen.
- Szerelmet vallottál neki vagy sem? - Elég már!
Miért érdekel ennyire mások szerelmi élete?
Ez most komoly?
A szerelmi életed miatt
nyolc évre elvesztettem egy régi barátomat.
Csak az engedélyünkkel járhattok, ez így helyes.
Értettem.
A barátságunkkal játszol.
Előbb az előrejelzési részleg, most meg itt? De rátapadtál!
Nicsak, ki beszél!
Mennyire vesztél össze apáddal, hogy azt akarja, helyezzenek át máshova?
Te miről beszélsz?
Apád most beszél Han igazgatóval.
Át akar helyeztetni egy vidéki helyre.
Vidéki helyre?
Van ennél vidékibb hely?
Dokdo?
Dokdóban nincs is iroda.
Na én mentem.
Most már mennünk kell.
Értem. Sajnálom.
- Köszönjük. - Kösz!
Köszönjük.
Minden jót!
Mintha ők profin kezdték volna. Miért csak velem csinálják ezt?
Pereld be mindet!
Hogy léphetnek le fotózás közben?
Így is négy órát ráhúztak. Kifutottál…
Kifutottunk az időből.
Ne manuálisan fókuszálj, hanem autofókusszal!
A képek életlenek.
Mikor voltak életlenek a képeim?
Figyelj,
amikor a modellek megvilágítására panaszkodtál,
igazából a kamerád fókuszával volt baj. Mindenki látta.
Eun-hye nem tanított meg fókuszálni? Ezt mindenkinek megtanította.
- Nem figyeltél, igaz? - Hé!
Mert ideges vagyok.
Sokáig csak asszisztens voltam, és most saját projektet viszek!
Rendben, akkor adok időt, hogy gondolkodhass.
Mindenki tudja, mennyire tehetségtelen.
Még a fókuszt sem tudja rendesen beállítani,
manuális módban csinálta, hogy utánozza.
Tudták, hogy a fókusszal volt gond,
de ő folyton a modellre és a világításra panaszkodott.
Mindenkit hülyének néz a szakmában.
Akkor megvolt a fotózás?
Nem jött össze.
Az összes modell és stábtag kiborult rá.
Tényleg rászolgált a világ legjobb fotósa címre.
Olyan vicces vagy, Eun-bi!
Akkor ki is rúgták
- a Magazine X projektből? - Persze.
Kíváncsi voltam, meddig jut a lopott koncepciójával,
de kirúgták.
De valahogy rávette
Cheon Chung-git, hogy szerezzen neki másik munkát.
Cho kisasszony…
Van itt valami furcsa dolog.
Furcsa?
Emlékszik
arra a sálra, amihez ragaszkodott Bang Eun-ju?
Sálra?
Mit keres itt ez a sál? A találkozón nem volt róla szó.
Nos…
Tudja…
- Ez… - Az én ötletem volt.
Az meg mi?
Mondtam, hogy tüntessék el a sálat!
Ó, igen!
Már emlékszem.
Volt egy kis gondja a ruhatárral, mert ragaszkodott hozzá.
Hát nem különös?
Nem érdekel.
Sok itt a dolgom. Nincs időm ezen töprengeni.
Mi?
Ezt hogy érti?
Talán egy titkos projekten dolgozik a hátunk mögött?
Rossz érzés, hogy fizetést kapunk
a semmittevésért.
Ha lenne valami, csak szóljon! Azonnal indulunk.
Rendben.
Oké.
Szia!
Egy sál.
Na mindegy.
CHO YONG-PIL
Bármit meg tudok oldani, efelől nincs semmi kétségem.
Biztos vagyok az érzéseimben, ahogy te is.
Micsoda?
Mit tudsz te az érzéseimről?
Elismerem, sokáig nem tudtalak elfelejteni.
Már 30 éve ismerjük egymást. Így nehéz felejteni.
De ez mind a múlté.
Ha akkor így éreztél, mi a helyzet most?
És múltkor miért csináltad azt?
Mondd, miért rúgtál be és csókoltál meg?
Részegen mindig megcsókolod azt, akivel vagy?
Hé!
Nem csinálok ilyet bárkivel!
A fenébe!
Ne merészelj követni!
Hé!
Megmondtam, hogy törődni akarod veled. Megengedted!
Ne beszélj badarságokat!
Valahányszor találkozunk, felrázlak!
Ismered a légtáncosokat, akik így rázzák?
Te is úgy fogsz csinálni!
Kezdek megbolondulni.
Megőrültél, Cho Sam-dal.
Mit csinálsz?
Menj innen!
És ne settenkedj mindig utánam!
Hogy érted…
Hangosan jelezzem, ha közeledek, ezt akarod?
Csak ne hangtalanul közeledj!
Miért bukkansz fel folyton a semmiből? Mindig megijesztesz.
Jól megrémítettél.
Most komolyan, mi baj?
Hova mész?
Egy leves rendel.
- Oké. - Csinálom.
Szóval, Yong-pil nem is dobta ki Sam-dalt?
Tápláltak egymás iránt érzéseket, de szakítottak.
Istenem! Eddig csak Yong-pilért aggódtam,
de Sam-dalnak is nehéz lehetett.
- Pontosan. - Szóval, újra találkozgatnak?
Igen, Gyeong-tae anyukája látta őket együtt.
Nem, nem járnak.
Tessék?
Azt mondta, járnak. Akkor mégsem?
Nem, nem járnak.
Sang-do csak tudja. A barátjuk.
Sang-do, akkor segítened kellene nekik újra összejönni.
- Igazad van, ezt kéne tennie. - Igen.
Miért tennék ilyet?
Yong-pil fülig szerelmes Sam-dalba.
Kötelességed lenne…
Segítsem, csak mert kedveli?
Közeledem feléd.
Mi az? Te mondtad, hogy szóljak.
Miért követsz mindenhova? Nem kéne dolgoznod?
Hogy érted ezt? Azt csinálom.
Hozd a gépedet, készítsünk néhány fényképet!
Csak küldd el a helyszínt! Egyedül is odatalálok.
Miért tenném?
Már elnézést, kisasszony!
Tegyük félre az érzéseinket, viselkedjünk profikként!
Rengeteg a tennivalónk.
Mi? Nekem nincsen semmiféle érzésem.
Na erről beszélek. Ezekről a személyes érzésekről.
A szemembe sem bírsz nézni.
El akarsz küldeni, zavarban vagy.
Izzad a tenyered.
Folyton hülyeségeket beszélsz.
Mikor voltam én zavarban?
Most is zavarban vagy. Én is zavarban voltam az elmúlt napokban.
Én is ugyanazon megyek keresztül.
- Yong-pil! - Igen?
Emlékszel, azt mondtam: „Egy ex rosszabb, mint egy idegen”?
Tudod, miért?
Miért rosszabb egy ex?
Nehezebb újra összejönni valakivel, akivel szakítottál,
mint megismerkedni egy idegennel.
Miért lenne nehezebb?
Mert sosem felejtjük el.
Mit?
A szakításunk okát.
Sosem tudnánk elfelejteni a szakításunk okát.
Miért segítenék?
Mi vagyok én, kerítő? Miért tenném?
Ha nem akarsz segíteni nekik, ne tedd!
Miért kell rám ripakodnod?
A szakítás ellenére ennyi éven át szerelmesek voltak egymásba.
- Nem sajnálod őket? - Nem, egyáltalán nem.
Mi bajod van ma neked?
Összevesztél velük?
Ugyan már, ne légy ilyen!
Yong-pil mindig nagyon rendes volt veled.
Gyerekkorotok óta mindig megosztotta veled, amije volt, nem?
Sang-do! Bu Sang-do!
Na és én?
Egy csomó mindent adtam neki.
Mindent megosztottam vele, mégis elvette a dolgaimat.
Mindig!
Miért kell lemondanom arról, amit akarok?
Ne is törődjenek vele!
Mi van veletek?
Veszekedtetek?
Nem veszekedtünk.
De igen. Miért? Min vesztetek össze?
Sang-do, mi a baj?
Sam-dal, ne haragudj, de megbocsátanál nekünk?
Mi?
Hát…
Oké.
Mi ez az egész?
Vajon min veszhettek össze?
Még sosem láttam őket így viselkedni.
Ez Yong-pilé.
Miért van itt a táskája?
Azt értem, hogy nem érdekel, mit érzek,
de miért kellett ilyen messzire menned?
Nem mondtam semmi rosszat.
Mindig elvetted a dolgaimat.
Hogy érted ezt? Mit vettem el tőled?
Nem tudod?
Még soha nem veszekedtek ezelőtt. Mi történhetett?
Jaj, ne! Mi van, ha összeverekednek?
Nekem voltak jobb jegyeim.
De hagytam, hogy osztályelnök légy, így lettem helyettes.
Hogyhogy „hagytad”?
Választás volt. Többen szavaztak rám.
Jobban énekeltem, mint te.
De mivel voltál a Korea Singsben, átadtam a mikrofont.
Én is akartam énekelni.
Jaj, kérlek!
Mindig jobb énekes voltam nálad.
- Korea Sings? - Hazudsz.
Nem emlékszel a fesztiválra?
- Ilyen jól énekeltem. - Ez nem is a helyes hang.
- Hé! - Ez a dal…
Mit csináltok? Veszekedtek, mint a kisgyerekek.
Nem, Sam-dal. Te maradj ki ebből!
Ismerd be!
Csak én tudtam kiénekelni azt a magas falzettet. Emlékszel?
Emlékszel, amikor helyet cseréltem Yong-pillel?
Én voltam a padtársad, de átadtam neki a helyem.
Ez igaz. Igen.
Rendben, ha szerinte igaz, nem vitatom.
Most rajtad a sor, hogy visszalépj. Kérlek!
Miért lenne rajtam a sor?
Nem emlékszel,
mikor a játékteremben a repülős játékon megdöntöttem a rekordot,
kinek a nevét írtam be?
A tiédet. Lemondtam róla.
- De… - BSD. A te monogramod, Bu Sang-do.
- Ez… - Nagy áldozat volt.
Nem kértelek rá.
Most rajtad a sor, hogy visszalépj.
Kérlek! Könyörgök.
Ez annyira gyerekes, nem bírom tovább hallgatni!
Mi ez az egész?
Együtt nyertétek meg a lottót?
- Ez csak ránk tartozik. - Nem kell tudnod.
Hihetetlen. Tökmindegy!
Egyikőtök lépjen vissza! Mindegy, ki!
Gyerünk, gyorsan!
Ki lép vissza? Valaki engedjen!
Ezt nem engedhetjük!
Nem fogjuk tétlenül nézni.
Hogy merészelik szemtelenül elvenni tőlünk a vidámparkot?
Tépjük meg őket!
Gyerünk!
NAMDAL-RI VIDÁMPARKJÁT MINDEN LAKOS TÁMOGATJA
Unatkozol?
Miért ólálkodsz a közelemben?
Egy üzleti ügy miatt
jöttem ide.
Persze, az AS vidámpark.
Meg vagy húzatva?
Azt hiszed, hagynám, hogy az AS Csoport a szülőfalumban építsen bármit is?
Azt akarod, hogy a szüleim dühöngjenek, valahányszor meglátják?
Nem.
Nem erről van szó.
Nem így terveztem.
Csak így alakult.
És
történetesen…
Miért tennél ilyesmit ennyire ostoba indokkal?
Egy ilyen apróság miatt?
Hiába hoztam bajt a fejedre,
nem tűröd, ha rosszat mondanak rám?
Miért lenne ez ostoba indok?
Ez igenis nyomós érv.
És miféle bajt hoztál a fejemre?
Azért tetted, mert megérdemeltem.
És ha nem teszed, megtettem volna én.
Akárhogy is,
itt nem építhetsz vidámparkot.
Kérlek, hallgass meg…
Itt van a csomnyeói csapat.
Mi?
Te…
Jesszusom!
Én…
Akkor…
Ez őrület.
- Miért veszekedtek? - Várj!
Gyorsan!
- Kiskorunkban… - Hé!
- Mikor üveggolyóztunk… - Hé!
- Gyertek gyorsan! - Mit akartok?
Itt van a csomnyeói csapat.
- Mi? - A csomnyeói?
Gyerünk!
Miért jöttek ide?
Nem tudom. Tíz éve nem jöttek át.
- Gyorsan! - Várj! Tíz éve is idesereglettek?
- Nem voltál itt. - Ko Namdal-ribe ment turbáncsigáért.
- Ahogy 20 éve is, nem? - Anya megőrült. Menjünk!
- Siessünk! - Ja, oké.
Miért vannak itt?
Hagyjátok abba a marakodást, siessetek! Az isten szerelmére!
Nézd csak meg,
hogy mit tettél!
Itt vannak.
Mi? Mi ez?
Ez nagy baj.
Elnézést! Nem kéne hívnunk a rendőrséget?
Ők nem gengszterek, nincs szükség…
Hé!
Na de…
Sam-dal, ne keveredj bele a verekedésbe, jó?
Tudom, miről van szó.
A vidámparkról.
De az Namdal-riben lesz.
- Átteszik Samdal-ribe? - Remélem.
Te nem bánod?
- Gyeong-tae! - Igen?
Meg akarsz halni?
Nem, nem akarok.
A henjók nem egy közösséget alkotnak?
De igen. Egyet Samdal-riben, és egyet Namdal-riben.
Min gurultatok így be, hogy idecsődültetek?
A látogatásaitok között egyre rövidül az idő.
Mert a hülyeségeitek közt is, amire vetemedtek, egyre rövidül az idő.
A vidámparkról van szó?
Nincs rá szükségünk. A tiétek lehet.
Előttünk mindig teszed a szépet, de a hátunk mögött keresztbe teszel!
A lányod nem kapott tartásdíjat,
így a vidámparkkal akarsz pénzhez jutni az exétől?
Vagy üzletet akarsz nyitni Sam-dalnak, aki elbukott Szöulban?
Mit mondtál?
Hogy mered a szádra venni a lányom nevét, te banya?
Minek neveztél?
Azt mondtad, banya?
Igen, banya!
Anya!
- Gyorsan! - Anya!
Hagyják abba!
Elég!
Hagyják abba!
Elég legyen!
Még a végén halomra ölik egymást!
- Hé! - Igen?
A történtek után még mindig fel akarod építeni?
Kérj elnézést Namdal-ri vezetőitől!
Építsd meg ott a parkot!
Így anyukádnak nem kellene halásznia.
Tessék?
Veszélyes valakinek szívritmuszavarral búvárkodni.
Ha itt épül a vidámpark,
többé nem kell halásznia.
Honnan tudsz te erről?
Pitvarfibrillációja van.
Aritmia.
Nem lesz nagy baja, ha rendszeresen szedi a gyógyszereit,
de az igen veszélyes lehet, ha folytatja a halászatot.
A víz alatt ez kész időzített bomba.
Ha a vidámpark ide épül,
nem kell többé halásznia.
A tengert ellepik a turisták, még ha akarna se tudna merülni.
És a kompenzáció
felér egy nyugdíjjal.
Szóval anyám miatt telepítetted át ide a vidámparkprojektet?
Te álltad a kórházi számláját?
Mégis miért?
Mit csinálsz?
Már nem vagyunk egy család. Miért törődsz vele?
Sajnálom, Jeon Dae-yeong,
de elfelejtesz valami nagyon fontosat.
A bátyád és az édesanyád ezt nem fogja hagyni.
Ezzel csak bajba kevered magad.
Már úgysem számít.
Nőj fel végre!
Légy a magad ura!
Én nem akarok bajt okozni!
Fogadd el a szándékaimat!
Csak így tarthatod vissza anyukádat a halászattól.
Hadd segítsek!
- Igen. - Jó ég!
- Namdal-ri barmai! - Uramatyám!
Kitépték az összes hajamat.
Istenem!
Miféle vidámpark?
- Egy kamiont sem engedek át. - Húha!
Istenem! Jól vagy?
Alig kerültél ki a kórházból, máris ilyesmit kell átélned.
Pontosan.
De ha itt épülne egy vidámpark, a mi dolgunk is könnyebbé válna, nem?
Azok a namdal-ri barmok azért pipák,
mert jókora kompenzációt kaptak volna.
Ne légy bolond!
Hogy tudnád élvezni a pénzt, miután eladtad a tengert?
Istenem!
Hisz te is beteg vagy, nem?
Nekem mindenki azt mondja, hagyjak fel a halászattal.
Az igazat megvallva, én is gondolkodom rajta.
Egész éjjel azon aggódom, nehogy megint balesetet szenvedj merülés közben.
Ugye?
Én is emiatt aggódom.
Felejtsétek el!
Soha nem engedném.
Meg kell védenünk a tengert.
Ha ilyen változásokat engedünk, mi lesz ezzel a vidékkel?
Inkább a tengeren halok meg. Nem mondok le róla.
A tenger a részem, és én is a tenger része vagyok.
Úgyhogy ne aggódjatok miattam!
Miért…
Miért vagy zavarban?
Miért jössz tőle mindig zavarba?
Miért vagy mindig…
Mitévő leszel?
Mitévő leszel,
ha megint zavarba jössz?
Sam-dal, lezuhanyoztál már?
Mi tart ilyen sokáig?
Mit keresel itt?
Rád várok. Lezuhanyoztál?
Mi?
Várj, bejössz?
Ne aggódj! Nem megyek be.
Te jössz ki.
Úgy volt, hogy fényképezünk ma este.
Nem azért, de csak a munkámat végzem.
Késésben vagyunk.
Értem.
Mehetnénk egy másik nap?
Így rendben van? Na szia!
- Várj! - Mi az?
Nincs másik nap. Most vagy soha.
Hagyj békén, kérlek!
Könyörgök!
Menjünk!
Sam-dal, meddig leszel még ilyen hűvös velem?
Ha odaértünk, megtudod, miért pont ma kellett jönnünk.
Egy szavamra sem figyelsz.
Nem is érdekel.
Mert nem nézel a szemembe, amikor beszélsz.
Láttam a táskádat a rejtekhelyen.
Miért van ott?
Nos, mert…
leléptem otthonról.
Mi?
Így alakult. Egy időre eljöttem otthonról.
De…
Miért szöktél el otthonról?
Miattam…
Hogy érted?
Sehogy.
A lányom gyönyörű, mint mindig. Az én kicsikém, az én életem.
SZÜLIHÉT A BARÁTOKKAL
EZ A HELY MAGA AZ ÉDEN
BOLDOGSÁG PÁRIZSBAN
Az életben nem a pénz a legfontosabb!
Sok minden nem vehető meg pénzen, boomer.
Istenem!
Mit keres ez itt?
Ha-yul, mit csinálsz?
Nézem a csillagokat.
Unatkozom. Játssz velem!
Nézd te is a csillagokat!
A csillagokat?
Jól van, legyen!
Lássuk csak!
- Anya! - Igen?
Hogy néz ki a Nagy Göncöl?
A Nagy Göncöl?
Nem tudom.
Nem figyeltél az iskolában, ugye?
Nem én. De várj csak!
Megkeresem neked a Nagy Göncölt. Idesüss!
NAGY GÖNCÖL
- Ez az? - Igen.
Lássuk csak!
Mintha az lenne.
Várjunk! Nem a mellette lévő az?
- A merőkanál alakú. - Ez itt?
Igen.
Nem, az túlságosan hasonlít egy kérdőjelre.
Szerintem az lesz az.
Biztos?
Nem igazán.
Nem tudom.
Ha-yul!
Igen?
Te rejtetted el a nagyi búvárruháját?
Igen.
Miért?
Aggódtál, hogy halászni megy?
Nehogy megint baja essen?
Igen.
Nagyon szeretheted a nagyit.
Jaj, de édi vagy!
Ki mondta, hogy ilyen imádni való legyél?
Anya, nem kapok levegőt.
- Ha-yul! - Igen?
Elmenjünk holnap delfineket nézni?
Namchun mostanában nem jár erre.
Nem úgy értettem.
Az ócenáriumban is megnézhetjük őket.
Tényleg?
Hát persze.
Megnézzük holnap a delfineket, aztán elmenjünk ttokpokkit enni?
Egyél ttokpokkit egyedül!
Miért?
Együnk együtt!
Én nem akarok.
CSEDZSUI DELFINKÖZPONT
A lányom gyönyörű, mint mindig. Az én kicsikém.
„Szívesen lemondanék róluk.”
Jin-dal ezt mondta.
És…
És otthagyott.
Igenis tudok
pénz nélkül élni.
Holnap reggel 11:00-kor lesz
a tájékoztató a vidámparkról a lakosoknak.
Az áruház előtt fogok várni.
Fogjunk össze!
De hideg van!
Szóval miért léptél le otthonról?
Idd meg ezt!
Hoztál kávét?
Igen.
Nem emlékszel?
Mindig így néztük a csillagokat, és kávéztunk.
Jólesik.
Egy ilyen szép helyen a kávé is finomabb.
Talán a csillagokat fotózzam le?
Nem.
Akkor a kalmárhajót?
Rengeteg kalmárhajó van Csedzsun.
Nem. Csak várj egy kicsit!
Nem tudom, mikor jelenik meg, úgyhogy várj és tartsd nyitva a szemed!
Lássuk csak!
Sam-dal!
Igen?
Mit gondolsz, miért léptem le…
miattad?
Tessék?
Azt kérdezted, miattad volt-e.
Csak azért, mert…
Mi volt az oka annak…
hogy szakítottunk?
Tessék?
Miért szakítottunk?
Miért bolygatod a múltat ennyi idő után?
Azt mondtad,
hogy egy ex rosszabb, mint egy idegen,
mert sosem tudnánk elfelejteni a szakításunk okát.
Igen.
Talán az okát nem tudnánk elfelejteni…
de azért továbbléphetünk.
Hogy érted?
A szerelmünk emlékei…
erősebbek, mint a szakításunk oka.
Nekem menne.
Bármi is volt a szakításunk oka…
túl tudok lépni rajta.
ÜDVÖZÖL SAMDAL-RI!
Véletlenül aludtunk el.
Ma is tésztát eszel?
Nem.
Nem tegeződésben egyeztünk meg?
Mikor mentem bele ebbe?
Anya, ez…
Többé nem tűröm, hogy bárki is bántsa a lányainkat.
Feltöltötted a videót?
Gondoskodtam róla, hogy soha ne álljon talpra.
- Itt vannak. - Hogy merészelsz idejönni?
Yong-pil a büntetését tölti.
Miért?
Visszatérnél a kontinensre?
A feliratot fordította: Vig Mihály