NÁVRAT DO SAMDAL-RI
Máš hotovo.
- Co to je? - Podívej se.
Ahoj, Yong-pile! Asi tě mám ráda. Co s tím mám dělat?
Ta květinová bóje patřila hlavní haenyeo.
V den toho incidentu
utekl uprostřed směny, tak ho za to potrestali.
Přeložili ho na Meteorologickou službu a pomáhá jedné fotografce.
Bože, to je blázen.
Proč si to takhle komplikuje?
Slyšel jsem, že ta fotografka je dcera té vůdkyně haenyeos.
Co tu děláš, tati?
Já…
Prosil jsem a prosil.
Říkal jsem ti, že bez svého syna nedokážu žít.
Před osmi lety jsem tě prosil.
Tak proč ses vracela?
Proč ses vracela?
Pane, já…
O čem to mluvíš, tati?
Slíbilas mi to.
Tak proč ses vrátila a vrážíš mezi nás klín?
Proč?
Počkat.
O čem to mluvíš, tati?
Odejdi, prosím.
Vrať se na pevninu!
Tati!
Vážně chceš, aby přišel
i o otce?
Budeš spokojená, jen když mi ukradneš mého jediného syna?
Počkej, tati.
Tys před osmi lety prosil Sam-dal,
aby se se mnou rozešla?
Je to tak?
Proto jsme se rozešli?
Kvůli němu?
Ne kvůli tomu, že ublížil tvé mámě?
Je to tak.
Já za to mohl.
Úpěnlivě jsem ji prosil.
Proč ses vrátila?
Proč si chceš znovu hrát s jeho city?
Sam-dal.
Není ti ho líto?
Kvůli tvé matce přišel o tu svou.
A přesto tě má pořád rád.
Nepřipadá ti ubohý,
že se tak moc stará o vražedkyni své matky?
Proč myslíš, že jsem ubohý?
Proč?
Nepůsobím tak kvůli Sam-dal nebo její mámě, ale kvůli tobě!
Necháš toho až ve chvíli, kdy se přestanu stýkat
se svým synem?
Přestaň, tati, prosím.
- Nedělej to. - Omlouvám se.
- Proč se omlouváš?
Nic jsi neprovedla, tak proč brečíš?
Pojď se mnou.
- Ne. - Pojď!
Sam-dal, proč…
Proč jsi mi to neřekla?
Proč jsi mi neřekla, že tě o to požádal táta?
Mělas mi to říct.
Proč jsi to tajila?
Jak jsem mohla?
Jak jsem ti to mohla říct?
Protože jde o nás.
A on je můj otec.
Právě, je to tvůj otec.
Jediný, kterého máš.
Nesnesla bych pocit, že jsem ti vzala i tátu.
Jak bych mohla?
Tati! Ne!
Tati!
Co to děláš?
- Co? - Prober se!
Bože, moje hlava.
Bože.
Tati…
Nedělej to, tati. Nemůžu bez tebe žít.
- Tati… - Jsem takový hlupák.
Jsem hlupák.
Ze všech nejlépe jsem věděla, že máte jenom jeden druhého.
Nemohla jsem ti to sobecky říct.
Nemohla jsem si tě držet pro sebe.
Ale proč jsi nesla to břemeno?
Je přece moje.
Je to můj problém.
Tohle je mezi mnou a otcem.
Yong-pile…
Mám tě moc ráda.
Opravdu.
Chodila jsem se spoustou chlápků, jen abych na tebe zapomněla.
Ale nikdy to nevydrželo.
Víš proč?
Protože jsi to nebyl ty.
Chodili jsme na procházky a jedli spolu,
ale já myslela jen na to,
proč to nejsi…
ty.
A co to vlastně dělám.
Od svého narození
jsem se spoléhala jen na tebe…
a měla ráda jenom tebe.
Jenom s tebou dokážu být 23letá Cho Sam-dal,
tak jak bych mohla mít ráda někoho jiného?
- Sam-dal, pojďme… - Rozhodla jsem se…
Nikdy nebudu mít ráda jiného.
Ano.
Ale to je všechno.
Bude to prostě…
neopětovaná láska.
Proč to děláš, když mě máš ráda?
Zas mi to došlo, když jsem ho dneska viděla.
Nad ním nejde vyhrát.
Já mám mámu, tátu a sestry.
Ale ty jen jeho.
Nemůžu to udělat.
Tak nestydatá nejsem, tak mě nech milovat tě jen z dálky.
Chci to tak, i kdyby to znamenalo,
že budu navěky sama.
Udělám to tak.
Sam-dal.
Já to tak nechci.
Nechci neopětovanou lásku.
Tu jsem prožíval osm let. A už nechci.
Ani nechci,
abys vyhrála nad mým otcem.
To nedokážeš ani ty, ani tvoje máma.
Nech to na mně.
Prosím,
počkej tam, kde jsi.
Na nic nemysli a neměj pocit provinilosti.
Neudělám tutéž chybu jako před osmi lety.
Takže vůbec neuvažuj
o neopětované lásce.
Tu už nikdy nechci zažít.
Zatracená neopětovaná láska.
13. DÍL: ZATRACENÁ NEOPĚTOVANÁ LÁSKA
Ahoj.
Už jsi jedla?
Jo.
Děje se něco?
To jsi ty, Sam-dal?
Počkej.
Vypadala vyčerpaně.
O co jde?
Jak jsem říkala, nejdřív vyřeším sama sebe.
Co je?
Co se děje?
Stalo se něco?
Ne, nic.
Máš Yong-pila
pořád tak moc ráda?
Cože?
Ptala ses, jestli ho smíš mít ráda.
Smíš.
Měj ho ráda, jak chceš.
Řiď se svým srdcem.
Nenech se zastavit mnou ani jeho otcem.
Dělejte si, co chcete.
Co také jiného,
když se máte i po osmi letech rádi?
Proč se omezovat? Nic jste neprovedli.
Vy dva ne. To já za to můžu.
Vy se řiďte svým srdcem.
Co když ho budu mít ráda až moc?
Myslím, že znovu se s ním rozejít nezvládnu.
Jenže co když to bude nutné? Co si pak počnu?
Pokud by se to stalo,
mohla bych skončit fakt zle, mami.
Já jsem ještě malá a neochráním tě!
Ha-yul…
Kvůli takovým věcem bys brečet neměla.
Takže je to tvoje dcera, ne neteř.
Konečně to dává smysl.
Projel jsem ti i sociální sítě. Přišlo mi divné, že je to neteř.
Nechtěla jsem lhát.
Prostě se to stalo.
Ha-yul mi na svůj věk přišla vyspělá.
Ale dneska mi došlo, že je to jenom dítě, co chce chránit svou matku.
Ano.
Asi jsi překvapený a zvědavý.
Není moc běžné, aby 29letá žena měla devítiletou dceru.
To ani být ve 29 letech tátou delfína.
Jo, to je fakt.
Když to tak vezmeš,
byli jsme stejně staří, když tys potkal Namchun a já měla Ha-yul.
Taky mi bylo 21.
Jasně, vždyť je jí devět.
Jo.
Když mi bylo 20, odjela jsem si na pevninu splnit sen.
A ten se pak změnil.
Stala se jím ona.
A jaký byl ten původní sen?
Stát se plavkyní.
Vážně?
Asi plaveš dobře, když jsi z Čedžu.
Ne všichni místní dobře plavou.
Přijali mě dokonce i do tréninkového střediska Taereung.
- Vybrala si mě univerzita. - Páni.
Vzdala ses velkého snu. To je něco být takhle vybraná, ne?
Já se ho nevzdala, jen se změnil.
Chceš se na něco zeptat?
Jo, chci.
Ale nemusíš za každou cenu odpovídat.
Jsem vdova.
Cože?
Fakt?
Aha, chápu.
Teď se chováš divně.
Jak to myslíš?
Je v pohodě, jestli jsi v šoku. Bylo by divné, kdybys nebyl.
Jasně.
Díky za svezení.
Nebylo to daleko.
Přijďte kdykoliv do střediska.
Pořádáme hodně dětských akcí. Bude ji to bavit, má ráda delfíny.
To určitě ano.
Netuším, proč se o ně najednou tak zajímá.
Ale díky. Měj se.
Počkej.
Celý dnešek mám takový pocit…
Vlastně ho mám už dlouho.
Jste skvělý tým.
Cože?
Jste jako kamarádky, sestry
a máma s dcerou zároveň.
Celou dobu si to o vás myslím.
Nebyl jsem zvědavý ani jsem to nepovažoval za zvláštní.
Jděte domů. Ahoj.
Dobré ráno, Man-su.
Yong-pil ještě spí?
No tak, Gyeong-tae.
Co je?
Nemůžeš tam poránu takhle vtrhnout.
Respektuj jeho soukromí.
Když bydlí tady, žádné nemá.
- Ale no tak. - Co je?
Možná tam spí i Sam-dal.
- Minule… - Sam-dal?
Sam…
- K randění potřebují povolení. - Stůj.
Yong-pile.
Co? Kde je?
Cože?
Kde je?
Nakládáš mořské šneky?
Ale proč děláš dvě dávky?
Co?
Tady není okurka.
To chystáš pro Sang-taeho?
Nic mu nedávej.
Vyhodí to jako vždycky.
Vrať mi to.
I kdyby, nepřestanu mu dávat jídlo.
Budu pokračovat, ať si svůj vztek vybíjí jenom na mně.
To dělá už 20 let a pořád ho má.
A nikdy nepřestane.
- Dej, odnesu to. - Ne, uděláme to spolu.
Ukaž, udělám to.
Myslím, že teď bys za ním neměla chodit.
Potkal se včera se Sam-dal?
Stalo se něco?
Víš co?
Už nebudu utíkat.
Pravidelně ber léky
a zítra nezapomeň jít na kontrolu.
Ať už jsem tě s koncem potápění prudil sebevíc, neposlechlas.
Ale když to řekla Sam-dal, přestalas okamžitě.
Trochu mě to ranilo.
Nemám na výběr, schovala mi neopren.
To mě mohlo napadnout.
Víš…
Už se nebojím, že si na mně
bude tvůj táta vybíjet vztek.
Nejsi sám.
Co to do tebe vjelo?
O mě se nestarej, spíš buď nablízku Sam-dal.
Dobře.
Kolik toho vypil?
Proč jsi tady?
Chceš se se mnou přestat vídat?
Ne.
V tom případě
se přestaneš vídat se Sam-dal?
Ne.
Tak proč jsi přišel?
Vypadni.
Zatraceně.
Dej mi to. Nepotřebuju…
Přišels mě jenom naštvat?
Jo, přesně tak.
A budu v tom pokračovat.
Dokud se nevzdálíme?
Budu v tom pokračovat,
abych tě mohl chránit.
Budu chránit i Sam-dal,
Ko
a sebe.
Cos to řekl?
Víš co?
Myslel jsem, že když budu trpět jen já, ostatní budou v pohodě.
Že budeme ty, Sam-dal, Ko i já v pohodě.
Jenže tak to není.
Takže odteď
ti budu dávat najevo svoji bolest.
Budu ti říkat, jak moc jsem trpěl, co všechno jsem vydržel
a jak moc miluju Sam-dal.
Řeknu ti všechno.
Myslíš…
že mi to pomůže?
Jo.
Tati, já vím,
že ses přes máminu smrt
nepřenesl.
Musíš vědět, jak moc
tvůj jediný syn a Ko trpí.
Bojí se o tebe každý den.
Jestli chceš jít dál, musíš to vědět.
Ano?
Sam-dal,
tohle není konec světa.
ATMOSFÉRICKÉ JEVY NA ČEDŽU
Pusťme se do práce, Eun-bi.
Kdy zase Ko začne pracovat? Daly jsme jí nový neopren.
Prý se taky ztratil.
- Cože? - Zase?
Bože. Její dcery jsou fakt odhodlané jí v potápění zabránit.
A ten schovaný neopren je maličkost.
Jestli se dozví, že se Jin-dal účastní toho projektu s parkem,
na místě ji zabije.
Jasně.
Jak vlastně dopadlo to hlasování?
Byl někdo pro?
Šílíš? Určitě byli všichni proti.
Nikdo z místních by to nepodpořil.
- Jo. - Přesně tak.
Možná někteří ano.
- Cože? - Nemyslíte?
Hlasovalas pro, nebo proti?
Proti!
- Hlasovalas pro, že? - Sakra, neotravuj!
Že mám pravdu?
PRYČ S PARKEM AS! OBYVATELÉ SAMDAL-RI
OCHRAŇTE MODRÉ MOŘE HLASUJTE PROTI
PRYČ S PARKEM AS!
ZÁBAVNÍ PARK ZACHRÁNÍ EKONOMIKU!
OBYVATELÉ SAMDAL-RI PODPORUJÍ PARK
Co to je?
Mám špatné zprávy!
Máme problém!
Co se děje?
Už jsou výsledky hlasování.
A jak to dopadlo?
O pět hlasů to prošlo.
Cos to řekla?
O čem se tu bavíte?
Víš, Ko, 66 lidí hlasovalo pro.
Hlasovali pro?
Takže rozdíl byl jenom pět hlasů?
Jo.
A co vy? Hlasovaly jste pro?
- Ne! - Bože, my hlasovaly proti!
Tady jsou všichni proti.
Propána, poslechly jsme tě a hlasovaly proti.
- Jo. - Jo.
Jenže ty…
jsi prý hlasovala pro.
- Cože? - Co?
Co to povídáš?
To bych nikdy neudělala!
Ty, tvůj muž a Jin-dal.
Šest lidí z vaší rodiny hlasovalo pro.
- Páni. - To snad ne.
57, 58, 59, 60.
A šest pro od nás.
To je celkem 66.
Jsi si jistá?
Až máma zjistí, že v tom máš prsty, bude zuřit.
Jestli nás tu uvidí, zbije nás.
Ani to není anonymní, takže na to stejně přijde.
Nevím, proč to není anonymní, mělo by být.
Máma zneužívá své autority.
Aby chytila lidi, jako jsi ty.
Na čí jsi straně?
- Teto? - Ano?
Kdyby tu byl ten park, opravdu by babička nemusela pracovat?
Přesně tak.
Řeklas, že se tím nebudeš trápit.
Neunáhluj se, mami.
Bojím se jenom o babičku.
Dobře, ale ať to tak zůstane.
Co se děje?
To nemusíš vědět.
Dae-yeong vážně ten projekt přesunul k nám čistě kvůli mámě?
Ale proč?
Neříkej mi, že tě miluje.
Pokud tě po tom všem, cos mu provedla, pořád miluje, tak je…
Dej si pozor na pusu.
Býval součástí rodiny a je starší než ty.
Opovaž se ho nazvat blbcem.
To jsem nikdy neudělala.
Vážně?
Cho Jin-dal!
Ty jedna…
- Ty spratku! - Mami.
- Zbláznila ses.
Chceš zničit svoje rodné město?
- Promluvme si. - Proč tu sedíš?
- Klid! - Nebij mě!
Klid, prosím!
Vyslechni mě.
Uhnul bys?
Pojď sem, Jin-dal!
- Vyřešíme to. - Uhni!
Prosím, matko! Matko…
To…
To bolí, matko.
Au!
Nebuď slepě proti tomu.
Poslouchej.
Většina lidí byla pro.
A já podváděla a hlasovala pro tvým a tátovým jménem.
I kdybych to neudělala, většina byla pro.
Má pravdu.
Netušily jsme, že bude tolik lidí pro.
- Vážně ne. - Jen ti nepřiznali,
že budou.
Tak.
Cos to řekla?
Mě ostatní nezajímají.
Ale že souhlasíte vy?
Park patří AS, ne?
Všichni tu víme, co ti udělali.
Zbláznila ses?
Tak se přestaň potápět!
Tvoje srdce…
Potápění je pro tebe nebezpečné. Myslíš, že…
Nechci mít s AS nic společného.
Jen z myšlenky na ně mě mrazí!
Ale jenom takhle tě donutíme přestat s potápěním.
Což je pro mě ještě horší!
Má pravdu. Vážně musíš přestat.
Nepotápěj se.
A co vy?
Požádal mě někdy někdo o povolení?
Ty. Dovolila jsem ti se rozvést?
A ty…
Takže mi neříkejte, co smím a nesmím.
Potápím se desítky let.
Léky mi zabírají.
Tak se o mě najednou nebojte.
Ten zábavní park postaví v naší vesnici
jen přes moji mrtvolu. Jasné?
Copak, Ha-yul?
Bojím se, babičko.
Božínku.
Promiň, že jsem zvýšila hlas.
Proto ne.
Bojím se, že si tě moře odnese
jako tu tvoji dávnou kamarádku.
Výstava pro meteorologickou stanici není tvoje specializace.
Já nemám specializaci.
A budu fotit jako Cho Sam-dal, ne Cho Eun-hye.
I když to pořádá meteorologická stanice, potřebuju koncept.
Můžeš mi poslat všechny koncepty
a fotky z mých předchozích výstav?
Jasně, provedu.
Jak je pošlu, přiletíme za tebou.
Brzy se uvidíme.
Dobře.
CHO EUN-HYE, MATERIÁLY NA VÝSTAVU
Paní Cho dělala jenom velké výstavy.
To nevadí.
Alespoň pořád fotí.
Hrozně jsem se bála,
že s tím skončí.
Tohle jí pošleme a pojedeme jí pomoct.
Dobře.
Počkat, nejsou to vzkazy od návštěvníků?
Z toho stromu se vzkazy.
Jo, máš pravdu.
Pošleme jí je taky?
Máme dokonce i knihu hostů.
Vybereme ty hezké vzkazy a pošleme je taky, co?
Tak jo, jasně.
Slyšela jsem, žes o všem lhala.
Že jsi to sama popřela.
Proč mi to neřekneš?
Proč jsi do té řeky skočila, když ne kvůli Eun-hye?
Ty taky?
Jasem naštvaná a mám zraněné ego. Asi se to zblázním.
Tak neprovokuj.
Jaks mohla takhle lhát? Ona je úplně…
A ty jsi lepší?
Zradils ji a přišel za mnou. Jsme v tom spolu.
Neměň téma. Proč ses chtěla zabít?
Protože jsem chtěla umřít! Spokojen?
Ahoj, Sam-dal!
Cože? Co tu děláš?
Mimochodem, prý zase chodíš s Yong-pilem.
Co? Kdo ti to řekl?
Kdo asi?
Man-su vás spolu viděl.
- V naší skrýši. - Man-su…
Promyslelas to?
Jestli se rozejdete, zase se přestaneme stýkat.
Gyeong-tae, prosím tě…
Tyhle řeči jsou dostatečný důvod, abych se s tebou nechtěla stýkat.
Proč?
Ty jsi fakt nechápavý,
Gyeong-tae.
Já?
A taky nevychovaný.
To bylo déjà vu?
Tohle jsi ty roky dělal Yong-pilovi?
Pořád o mně mluvil?
Jak to ví? Je vědma?
Hele, radši se tentokrát nerozcházejte.
Koukejte zůstat spolu!
METEOROLOG CHO YONG-PIL METEOROLOGICKÁ SLUŽBA
Měla jste přijít odpoledne, až tu Cho bude.
Proto jsem říkala, že si má dopoledne volno.
To je v pořádku.
Musím ještě vybrat koncept interiéru.
Ale když jsem se dívala na lokace a fotky,
myslím, že celkový koncept budu mít brzy.
Dobře. Vyzdobit výstavní sál netrvá dlouho.
Tak si ten koncept dobře promyslete a dejte mi vědět.
Možná se přirozeně rozhodnete při výběru fotek.
To je pěkné.
- Meteorologu Cho! - Ano?
Když se podíváš sem…
Zrovna tu byla paní Cho Sam-dal.
Věděla, že dorazíš později, ale i tak přišla.
Sešly jsme se samy.
- Zrovna teď? - Jo.
Vážně? Aha.
- Pane Cho. - Ano?
Jste v pořádku?
AHOJ, YONG-PILE! ASI TĚ MÁM RÁDA. CO TEĎ?
Ahoj, Sang-do!
Máme zavřeno, k jídlu je tu jen tohle.
S plným žaludkem se špatně pije.
Tohle bude stačit.
Je to skvělé.
Ochutnej.
Tak to sním já.
Teď mám chuť na alkohol.
Proč na mě zíráš?
Uprav si vlasy. Vypadáš teď jak šílenec.
Taky máš někdy chuť
otevřít si hlavu a vyhodit z ní mozek?
Abys na nic nemyslel.
Na čerstvém vzduchu je člověku líp.
Na koho nechceš myslet?
Koho máš v hlavě?
Nikoho.
Yong-pila?
Proč najednou mluvíš o něm?
Mimochodem, vy se už nekamarádíte?
Neřešme ho.
Až tak je to zlé?
Ne, prostě…
Nemluvme o Yong-pilovi.
Co kdybys mě radši vyslechla?
No jasně, povídej, o co jde?
Už dlouho
se mi
někdo líbí.
Fakt? A jak se jmenuje?
Moment. Jestli už dlouho…
Znám ji?
Už jsi jí to řekl? Mám ti pomoct?
Jsem dospělý, nepotřebuju pomáhat.
A zrovna ty mi s tím pomoct nemůžeš.
Ale no tak. Nemusíš být tak chladný.
Jde o to,
že má ráda jiného.
Ařekls jí o tom?
Myslel jsem,
že jednou dostanu příležitost.
Čekal jsem na ten den.
A dál čekám.
Ale víš co?
Myslím, že ta šance teď přišla.
Jenže část mě si myslí, že to nedopadne.
Fakt nevím.
Jestli myslíš, že máš šanci, měl bys jí to říct.
Co když mám pocit, že ta příležitost nepřijde?
Tak…
Měl bys to vzdát.
Měl bych… Vážně?
Mám to vzdát?
Jo.
Pokud je to beznadějné,
je lepší to vzdát.
Je to neopětovaná láska.
A co ty?
Vzdáváš se, když je to beznadějné?
Ne.
Radši si vyberu neopětovanou lásku.
Ale ty to nedělej.
To ti říkám ze zkušenosti.
Nedělej to, Sang-do.
Beznadějně někoho milovat
vážně bolí.
Takže doufám, že to neuděláš.
Sakra.
Co?
Proč…
Nevyhazuj ji.
Pokaždé ji tam vrátím.
Jasné?
Tati, já vím, že ses přes máminu smrt
nepřenesl.
Pane Cho.
Máme hlášenu prasklinu v budově, prověřte to.
Opravdu?
A kde?
V Galerii Samdal-ri.
Děje se něco?
Co? Ne, nic.
Nikdo jiný nemůže?
Ne, ostatní řeší jiné stížnosti.
- Vážně? - Ano.
GALERIE SAMDAL-RI
- Dobrý den. - Zdravím.
Kde je ta prasklina?
Vevnitř. Můžete dál.
Dobře.
Kam to jdeš? Ve zdi je prasklina.
Nezkontroluješ to?
Kde je?
Tamhle. Copak ji nevidíš?
Viděl jsi je, že?
Byls u toho, když je fotili.
Já byl ještě v břiše, ale tys je určitě viděl.
Co to děláš?
Nevidíš? Chci tě naštvat.
Co to změní?
Neztrácej čas.
Vím, žes ji moc miloval.
Ale zapomínáš,
že to byla i moje máma.
A taky to byla spřízněná duše Ko.
A dcera
babičky a dědy.
No a?
Co se mi snažíš říct?
Jenom to…
že jsme trpěli všichni.
Proto jste se
přes to už všichni přenesli?
Jsem jediný…
Jsem jediný, kdo na ni stále vzpomíná.
Ty
i Mi-ja
jste na tu tragédii
už zapomněli.
- Tati… - Proto bych si ji
měl pamatovat aspoň já.
Pro mámu by bylo hrozné,
kdyby na ni nikdo nevzpomínal.
NEMOCNICE ČEDŽU
Pokud budu pravidelně brát léky, všechno bude v pořádku.
Celou dobu se cítím dobře.
Tak jak vysvětlíš, co se v té vodě stalo, mami?
Zvýšili jsme vám dávku, teď vám může být dobře.
Ale vaše tělo si může vyvinout toleranci
a my nevíme, kdy bude nutné další zvýšení.
Podívejte se.
Toto jsou její záznamy z doby před osmi lety.
Dávku jsme zvyšovali nepravidelně.
Od její první návštěvy
jsme ji zvýšili po jednom roce.
Pak po dvou.
Pak po pěti měsících.
Není to konzistentní.
Nejsem malá, mohla jsem tam jet sama.
Nechápu, proč tě táta poslal se mnou.
Mami,
poprvé jsi byla před osmi lety v nemocnici
28. května.
To bylo, jak jsi prvně zkolabovala a Yong-pil tě tam odvezl?
Tys to viděla?
Ano, bylo.
Vážně?
Je to přesně tak…
jak si myslíš.
Vypadni odsud!
Nech toho, tati, prosím!
I ty poslouchej!
Nikdy její rodině neodpustím.
Jestli tohle chceš celý život vídat, tak do toho.
Co se děje, mami?
Co je?
Mami! Co je, mami?
Co je, mami? Vydrž.
Yong-pil se s tebou nerozešel kvůli svému otci.
Ale proto,
že jsem byla nemocná.
KONCEPT NA VÝSTAVU – JAKÉ ROČNÍ OBDOBÍ?
LOKACE FOTOGRAFIE: SAGYEMUL
Pane Cho.
Nešel jste se slečnou Cho fotografovat?
Ne.
Celou dobu jste byli nerozluční.
Kam dnes šla?
Myslím, že do Sagyemulu.
Netuším, jak se o tom místě dozvěděla.
Dneska?
Ano.
Je velký příliv.
Vrátím se.
Tak do práce.
Jdeme na to.
ZÁKAZ VSTUPU NEBEZPEČÍ UTONUTÍ KVŮLI VYSOKÉMU PŘÍLIVU
Kangu, víš, že dnes začíná nejvyšší příliv, že?
Dnes je hladina vody nejvyšší.
Zkontroluj místa ohrožená záplavami.
A připrav se vydat varování před silným větrem a vlnami.
Vlny jsou od sebe deset sekund.
Mají dost síly na to, aby zaplavily pobřeží.
Vážně?
Ano, podívejte.
Copak tu dělá zaměstnanec meteorologické služby?
Musím něco ověřit.
CHO SAM-DAL
Proč mi to nebere?
Baek-ho.
Máš údaje pro pobřežní bóji v Sagyemulu?
Hele, trest ti ještě neskončil.
Seženu ti je.
Fajn, díky.
Co je?
Mi-jo!
Mi-jo?
Hej…
Geum-ok…
To snad ne.
Hej.
Geum-ok!
Jak jste mohli hlasovat pro, když jste viděli, co se stalo v tamté vesnici?
Jsou to bezpracné peníze.
Nebudeme se moct potápět a farmařit.
Nedá to všechno moc práce?
Víte vůbec, co s těmi penězi uděláte?
Mám přes stovku obchodních nápadů…
Božínku.
- Není to Yong-pilův děda? - Cože?
Zdravím.
- Pane Bu. - Pane Bu.
- Co se stalo? - Geum-ok zmizela!
- Co? - Cože?
Geum-ok!
Bože, zase se ztratila?
- Kde by mohla být? - Jdeme!
Pane Bu, počkejte na nás!
Matko!
Matko.
Matko!
Paní Yang!
Geum-ok!
Bože, kde by mohla být?
- Paní Yang! - Paní Yang!
Paní Yang!
- Byli jste u nich doma? - Tam není.
- Paní Yang! - Paní Yang!
- Božínku!
Co se stalo?
Paní Yang se zase ztratila. Co si počneme?
Už dlouho se jí dařilo dobře, tak proč se to zase stalo?
Odpočívadlo.
Zašel tam někdo?
No jistě.
- Paní Yang! - Paní Yang!
Paní Yang!
Panebože.
Paní Yang!
Božínku!
Bože, co tu děláte?
Jdeme.
Jste zraněná?
Mi-jo?
Kdes byla, miláčku?
Ty jsi ta, co mi zabila dceru.
Zabilas mi dceru!
Ty zrůdo!
Jsi odporná a zasloužíš si umřít!
Umři! Měla bys umřít!
Proč musela umřít moje dcera?
Umři!
Zasloužíš si umřít!
Proč místo tebe umřela moje dcera? Umři!
Zasloužíš si umřít!
Umři! Proč musela umřít má dcera?
- Bože, paní Yang! - Paní Yang!
- Paní!
Paní Yang!
Božínku!
- Bože. - Panebože.
Sang-tae.
Žádám tě,
abys nenáviděl jen mě.
Přijmu to všechno.
budu to přijímat, dokud se ti neuleví.
A je mi fuk, pokud se to nestane nikdy.
I tak ho přijmu.
Můžeš…
dát tedy Yong-pilovi a Sam-dal…
své požehnání?
Místo toho nenáviď mě.
Nezlomilo by to
Mi-je srdce,
kdyby věděla, že Yong-pil trpí?
Ko Mi-jo!
Jak se…
Jak se opovažuješ vyslovit její jméno?
Jak se opovažuješ?
Jak?
Jak se opovažuješ? Jdi pryč!
Jak se opovažuješ?
Jak?
Pane Cho!
Jak se opovažuješ?
Nejsi sám.
Myslíš, že trpíš jen ty?
Že truchlíš jenom ty?
Cos to řekla?
Mě to bolí úplně stejně.
Chybí mi stejně jako tobě.
Taky…
Taky mi chybí!
Netruchlíš jen ty.
Mně taky chybí…
Přišla jsem o kamarádku.
Nejsi sám, kdo trpí!
Mi-jo!
Ko Mi-jo!
I mně…
I mně chybí kamarádka.
I mně chybí má drahá Mi-ja!
NEBEZPEČÍ UTONUTÍ
CHO SAM-DAL
18 ZMEŠKANÝCH HOVORŮ – YONG-PIL
Posíláme ty fotky, které jste chtěla, Cho.
Pokrývají všechny výstavy za posledních šest let.
To je nálož.
Výstava odrážela její osobnost. Bylo to půvabné.
Byla to nezapomenutelná výstava.
Na lepší výstavě jsem už dlouho nebyla.
Tleskám její dokonalé kompozici.
Dělejte výstavy častěji. Budu čekat.
MILUJ, ALE DĚLEJ TO TIŠE
Mám toho plné zuby.
Tebe to baví?
Jak se můžeš tak soustředi na knihu básní?
O co v ní jde?
Básně nemají děj.
Jde v nich o pocity.
Co to povídáš?
Tak jo, pověz mi o těch pocitech.
- Je to o lásce… - Aha.
…která vznikne po rozchodu.
Neměli na výběr a museli se rozejít s životní láskou.
- Aha. - A to jim zlomilo
- srdce. - Aha.
Srdce mají rozbitá na kousíčky.
- Pláčou. - Aha.
Nic jiného nezvládnou.
Tohle napsali svými slzami.
Takže je to neopětovaná láska.
Proč se rozešli, když se milují? To je absurdní.
Jsou snad Romeo a Julie?
Jak můžeš být na Vánoce tak bezcitná?
Poezie se musí číst srdcem a pocity, jasné?
Vrať se radši k učebnici.
Jenže já se hrozně nudím. Přečti mi něco.
- Akorát usneš. - Ne, neusnu.
- Vždycky usneš. - Neusnu.
Neusnu. Otevřu srdce a zkusím poslouchat.
- Neusneš? - Ne.
„Miluj,
ale dělej to tiše.“
PRVNÍ VÝSTAVA CHO EUN-HYE, 2016
Zdravím, paní Cho.
„Nechci tě rozrušit ani tím nejkratším setkáním.
Jak jsme od sebe asi teď daleko?“
POCIT
„Ať už jsi kdekoliv,
vím, že to bolí,
ale dál miluj, jen to dělej tiše.“
MILUJ, ALE DĚLEJ TO TIŠE
„Stejně jako se časem otupí ostrý břit,
nech lásku kvést,
dokud se nezmírní
bolest zlomeného srdce.“
TURNÉ PARIS MAGAZINE, 2023
MILUJ, ALE DĚLEJ TO TIŠE
Tohle někdo napsal do knihy hostů v Galerii Paris Magazine.
CHO YONG-PIL
Cho Sam-dal!
Musíme hned jít.
NÁVRAT DO SAMDAL-RI
Nechci neopětovanou lásku.
Buďme prostě spolu.
Nevidím žádnou skulinku, jak
se mezi ně dostat.
Co ještě chceš?
Už deset let brečí moje žena každou noc pod dekou.
Řekl jsem, že nesouhlasím.
Musíš s ní pořád být?
Mi-ju budeš stále milovat a myslet na ni.
Pro mě je to Sam-dal.
I když nám tvůj táta nedá požehnání,
zůstaneme při sobě, i když to bude bolet.
Překlad titulků: Tereza Nesvačilová