Hej.
Hej, alle sammen.
Hej.
Jeg hedder Charles Nieuwendyk. Jeg er Victorias mand.
Mange af jer har stillet mig ét spørgsmål de sidste tre måneder.
"Hvordan vidste du det? Hvordan vidste du, at denne kvinde var den rette?
I er helt forskellige," blev der sagt.
"Du er ingeniør, og hun er kunstner," blev der sagt.
"Du er snerpet, og hun er sej," blev der sagt.
Og mit svar var: "Jøsses, mor. Gider du lige?"
Det er ikke, fordi det ikke er sandt. Det er det.
Men grunden til, at jeg vidste, at hun var den rette for mig,
er, at da jeg mødte hende, fik jeg straks en tanke.
Og jeg kunne ikke slippe den.
Den blev siddende.
"Det her er det menneske, jeg vil blive gammel sammen med."
Hvad siger du, Vic? Vil du blive gammel sammen med mig?
FASCINERENDE!
PACIFIC VIEW ÆLDRECENTER
Problemet er følgende.
Jeg vil ikke tage dine penge, for jeg mener ikke, jeg kan opklare sagen.
Hvorfor? Det er vel det, en privatdetektiv gør.
I teorien, men de her samfund på ældrecentre er et lukket økosystem.
Jeg har ikke adgang. Politiet ville være til større hjælp.
Politiet vil starte en halvlunken efterforskning
af personalet og vende dem mod min mor,
og så må hun bo hos mig.
- Og det ville ikke være... helt optimalt. - Beklager.
Jeg tror ikke, det er muligt. Jeg kan jo ikke...
Okay. Jeg tager sagen.
INFILTRER PLEJEHJEM
Hvordan får vi kontakt til en? De læser ikke onlineannoncer.
Vi kan indrykke en gammeldags annonce i avisen.
Skriv følgende: Ønskes. Mand, 75 til 85. Med teknologiske evner.
God til teknologi.
- Ejer en telefon. - Hvorfor skal det være en mand?
Stedet har flest kvindelige beboere, så han vil være interessant.
En rynket lille lokkedue. Godt tænkt.
Ja. Annoncen skal i i morgen. Vi må finde vores mand.
SACRAMENTO, CALIFORNIEN 17.28
- Hej. - Hvordan gik det på arbejdet?
- Godt. De synes om mit forslag. - Godt.
Hej. Hvordan var jeres dag?
- Fin. - Den var god.
Er der sket noget spændende?
Fem dollar til den første, som fortæller noget meningsfuldt fra deres dag. Jace?
Der skete ikke noget.
Der skete seriøst ikke noget.
- Nico? - Jeg har haft matematik.
- Du har matematik hver dag. Wyatt? - Hvad?
Har du et svar?
- På hvad? - Manner.
Jeg hørte det ikke.
- Brav indsats. - Ja. Jeg forsøgte.
- Vil de nogensinde tale med os? - Talte du med dine forældre i den alder?
Min mor, ja. Hele tiden. Min far?
Mest om logistik. Skal man hurtigt i lufthavnen, skal man spørge ham.
Apropos...
Hvad har vi så i dag? Er det en opskrift?
En filmanmeldelse af en to måneder gammel film?
Nej. En artikel om forfalsket kunst på et tysk museum.
- Han vil gerne have, I har noget sammen. - Ja. Det er sødt. Jeg er bekymret for ham.
Min mor kunne få ham til at åbne sig.
Da hun var i live, havde de venner til middag,
de rejste og havde et rigt liv.
Og så døde hun, og i løbet af en dag havde han pakket alle hendes ting væk
i sirligt markerede kasser og gemt dem i garagen.
Han arbejder ikke. Han bor alene.
Og i stedet for at tale med mig om noget meningsfuldt, gør han...
Han gør det her. Jeg bør besøge ham.
Ja. Men spørg ham om den hurtigste vej derhen. Han har oftest ret.
Hej.
- Wow. I har været hurtige. - Ja. Det tog to timer.
- Okay. Giv morfar et kram. - Hej.
- Nico. Hej. - Hej, morfar.
Den maskine, du gav mig, er fremragende.
- Jeg bruger den hver dag. - Godt.
Du kan også bruge den med appen. Den er installeret.
Jeg kan lide at vælge bønnerne og trykke på knappen. Så føler jeg mig nyttig.
- Skal de have noget at drikke? - Nej, de drikker internettet.
- Overvejer du at begynde at arbejde igen? - Nej, jeg er pensionist.
Ja. Men det ville være rart for dig at finde noget at lave.
Noget meningsfuldt.
Noget andet end at klippe avisartikler ud og sende dem til din datter.
Det er en interessant artikel om chilenske landbrugsinnovationer.
Det er alletiders. Men det er ikke et job.
Jeg ved, du ikke kan lide at tale om mor. Så det behøver vi ikke.
Men hun ville have ønsket, at du bliver ved med at være menneske.
Og lever dit liv.
Husker du, da jeg var barn, og du gav mig udfordringer?
Find ti nummerplader fra andre stater, eller læs 20 bøger inden jul?
Her er en udfordring.
Find et projekt eller en hobby, som du synes, er spændende.
Det er en god udfordring. Jeg tager imod den.
- Okay. - Godt.
Okay, unger, så kører vi.
DETEKTIVASSISTENT ØNSKES ÅBNE INTERVIEWS
KOVALENKO DETEKTIVBUREAU
Jobbet kræver, at du har teknologisk snilde. Har du en telefon?
Ja da.
- Godt. Må jeg se den? - Den er derhjemme.
Jeg mente, har du en mobiltelefon? Ikke en fastnettelefon.
Så er det et nej.
Hvad skal jeg?
Send en sms til Julie Kovalenko. Jeg har kodet mit nummer ind på din telefon.
Det skal ikke være en lang sms. Skriv "hej" eller noget.
- Hvad laver du? - Aner det ikke.
Jeg er i lommeregneren. Jeg tilføjer bare ting.
- Jeg bruger den ikke så meget. - Det forstår jeg.
Tag et billede, og send det til mig. Mit nummer ligger under "Julie".
Søn? Datter?
Min niece har lavet det.
Jeg har en million af den slags i en kasse et sted.
Alt, hvad de gør, gør en så stolt.
Alle uformelige kunstprojekter føles som kubistiske mesterværker.
Hvad var dit arbejde?
Jeg er pensionist nu, men jeg var professor på universitetet.
- I hvad? - Ingeniørvidenskab.
I kan godt smutte.
Tak, alle sammen. Vi vender tilbage.
Min klient har en mor, der bor på Pacific View Ældrecenter.
Helen Cubbler, 86.
For nylig rapporterede hendes søn Evan, at denne rubinhalskæde,
et arvestykke, er forsvundet. Han tror, en medarbejder har stjålet den.
Jeg er med.
Og jeg skal...
Hvad skal jeg?
Du flytter ind i en bolig og lader, som om du er ny beboer.
Jeg giver dig forskellige optageenheder,
og du vil være min kilde. Min muldvarp.
En informant.
Ja. Jeg tror, vi kan finde beviser på en måneds tid,
og så skifter du mening og flytter ud igen.
Det er en del arbejde for en stjålet halskæde.
Ikke for klienten. Og det kan være "toppen af isbjerget".
Juveltyve slår ofte til mere end en gang. Jobbet er dit, hvis du vil have det.
- Må jeg spørge, hvorfor mig? - Du er nogenlunde til teknologi.
Selvsikker, men beskeden. Og jeg kan mærke, at du er reserveret.
Du holder kortene tæt ind til kroppen. På mange måder er du en klassisk spion.
Okay. Jeg gør det. Hvad sker der så nu?
ØVELSE 1 OBSERVATION OG HUKOMMELSE
Så er det nu. Se på mig. Ikke smugkigge.
- Beskriv personerne ved næste bord. - Et par. Unge. Begge brunetter.
Tæt på. De er blonde.
- Hvem står ved skraldespanden? - Kvinde. I tyverne.
- Tatoveringer. Og store øreringe. - Personen er på din alder og er en mand.
- Og bag dig, klokken seks. - Mand. Alene. Rød skjorte og briller.
Charles, bag dig, klokken seks, sidder et helt hold softballkvinder.
- Gættede du bare, eller... - Hvis jeg skal være ærlig, så ja.
- Det er meget spændende. - Okay.
ØVELSE 2 HEMMELIG FOTOGRAFERING
Hemmelig fotografering. Målet er at undgå at gøre sig bemærket.
Lad, som om du tager et foto af noget, men få målet med på billedet.
Okay. Kan du se parret bag mig?
Tag et billede af dem, uden de opdager det. Okay? Du er usynlig.
- De lever livet. - Det gør de.
De er så søde, ikke?
Skal jeg tage et med dig?
- Nej tak. - Det er helt fint. Det kan jeg sagtens.
- Okay. Tak. - Kom.
- Hvad laver du her? - Jeg er med i en... dyreklub.
- Wow. - Fedt.
Det er Julie. Hun grundlagde klubben.
- Hej. - Hej.
- Godt at møde jer. - I lige måde.
- Godt at møde jer. - Farvel.
Okay.
- De lagde vist mærke til dig. - Ja.
ØVELSE 3 SPIONBRILLER
- Okay. Virker øresneglen? Kan du høre mig? - Ja.
Okay. Du har brillerne på, så jeg kan se alt det, du ser.
Det her er vildt.
- Godt. - Hej.
Okay. Godt.
Gå gennem mængden. Opfør dig normalt.
Objektet skal være midt i dit synsfelt.
Okay. Kan du se frugtboden foran dig? Start en samtale med frugtfyren.
Husk, du skal være afslappet, selvsikker.
- Du observerer bare. - Hejsa.
Jeg tænkte på, om du kan svare på et spørgsmål om dine ferskner.
- Ja. Det kan jeg godt. - Du behøver ikke gå så tæt på.
- Undskyld. - Okay.
Ser du, jeg rejser verden rundt og leder efter gode ferskner.
Jeg er med i en ferskenklub.
- Hvorfor er du altid i en klub? - Stop. Du forvirrer mig.
Stop. Du taler til dig selv.
Undskyld. Jeg elsker bare ferskner. Jeg vil gerne købe alle dine ferskner.
- Virkelig? - Ja.
- Har du lige købt alle hans ferskner? - Ja.
- Jeg betaler ikke for dem. - Det ved jeg godt.
Godt. Vi skal mødes med Deborah Santos Cordero.
Hun bliver kaldt Didi. Hun er stedets leder.
Hun har det overordnede ansvar. Jeg er din elskede datter, Emily.
Hvorfor ikke Julie?
Online står der, at din datter hedder Emily.
Der er ingen billeder af hende. Navnet er det vigtigste.
Og det er bedre med en enkelt dækhistorie.
Dækhistorie.
Ja. Dækhistorie. Hold nu hovedet koldt. Er du klar?
Det ved jeg ikke. Men så længe du synes, jeg er klar.
Det synes jeg overhovedet ikke, men vi har ikke mere tid.
Men du sætter din lid til mig, og det giver mig selvtillid.
Du er den bedste mulighed i et hav af halvdårlige muligheder.
Det er det, jeg vil høre.
- Det bliver sjovt. - Okay.
PACIFIC VIEW ÆLDRECENTER 14.28
Charles og Emily? Didi Santos Cordero. Jeg er stedets leder.
- Hej. - Ønsker I en rundvisning?
Ja. Vi tænkte, tiden er inde til at undersøge mulighederne.
Godt. Vi kan starte lige her.
Bag jer har vi loungen. Frisk kaffe og wienerbrød hver morgen.
Happy hour hver dag. Den begynder klokken tre.
- Hej, Virginia. - Hej, Didi.
- Du er høj. - Tak.
- Er det dit rigtige hår? - Ja.
Okay. Du må hellere komme videre.
Vi har også arrangementer. Musik, bridge. Forelæsninger af universitetsprofessorer.
- Perfekt. Min far var professor. - Virkelig, hvor?
Cal State East Bay i Oakland. Jeg underviste i ingeniørvidenskab.
Okay. Jeg har to forudsigelser.
Hvis du flytter ind, bliver dit kælenavn "Professoren".
Og det bliver svært at holde Virginia på afstand. Følg mig.
Her er biblioteket. Mit yndlingsrum. Vi har gratis wi-fi i hele bygningen.
Det er en af mine yndlingsboliger. Der er udsigt over byen.
Stort soveværelse, et stort skab til alle dine ting.
Det er aktivitetsrummet. Her afholder vi kurser.
Maleri, keramik og sådan. Vi har også kurser i loungen eller fitnesslokalet.
Vi har en fantastisk biograf på anden.
- Onsdag og lørdag er filmaften. - Er der besøgstid eller udgangsforbud?
Nej. Charles kan komme og gå, som han vil, og du ligeså.
- Må jeg tage min kaffemaskine med? - Ja. Det er dit hjem.
Kunst, bøger, kæledyr. Har du en hund?
- Nej. Min afdøde kone var dyrevennen. - Hvis du vil have en, må du gerne.
KVARTERET
- Hvad er der derinde? - Det er vores demensafdeling.
Vi kalder den Kvarteret.
Beboerne får ekstra opmærksomhed. De har deres eget program.
Men vores andre beboere må gerne besøge dem. Vil du se den?
Nej. Men tak.
Det er fint. Lad os gå den her vej.
Det lyder skønt aldrig at skulle vaske tøj igen. Må jeg flytte ind?
Ja, det er perfekt. Ikke, far?
Hvis det gør nogen forskel, så elsker vores beboere at bo på Pacific View.
De er livlige, der bliver passet godt på dem, og de er sammen.
For mange ældre er truslen mod deres velbefindende ikke ulykke eller helbred.
Det er ensomhed.
Der er en del at tænke over.
Er det okay, hvis vi vender tilbage om et par dage?
Selvfølgelig.
"En del at tænke over?"
- Lad mig forklare. - Nej.
Denne operation kræver, at du følger en specifik plan med omkring ti faser.
Fase et var, at du flyttede ind på stedet.
Det ved jeg godt. Undskyld. Jeg blev bare hylet lidt ud af den.
Jeg har...
Tal med mig, så jeg ved, hvad der foregår.
Okay. Havde din kone Alzheimers?
Min bedstefar havde det. Det er brutalt. Hele mit liv var han bedstefar,
og på seks måneder blev han en helt anden.
Var hun på en demensafdeling som den?
Nej. Hun fik mig til at love, at hun kunne blive hjemme.
Hun var bange for, hvad det ville sige at være bag den dør.
Beklager. Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det.
Okay.
Hvis det er til nogen trøst, den frygtelige følelse, du har,
folk kommer over den.
- Hvordan? - Jeg ved det ikke. Alle er forskellige.
Jeg begyndte at arbejde igen.
Så følte jeg mig nyttig.
Min bedstemor startede en bogklub.
Min søster gik meget op i Pokémon GO.
Hun er 42. Det er underligt. Jeg ved ikke, hvad det er.
Men du må gøre et eller andet.
Du må ud i verden igen.
Omgås folk.
Hør. Hvis du ikke har lyst, så forstår jeg det godt.
Men jeg har brug for et svar i morgen tidlig.
Okay, jeg gør det.
INDFLYTNINGSDAG
Din første opgave bliver at samle en liste af mistænkte.
Sig, at du laver videoer til din familie, og optag dem.
- Ved du, hvad jeg kan sige? - Ikke at du er i en videoklub.
Jeg besøger dig, så meget som jeg kan, men jeg er jo Emily fra Sacramento.
Jeg synes, jeg bør give dig et kælenavn. For eksempel Emerino.
Jøsses. Jeg hader det.
- Okay. Hvad med... Eminem? - Kælenavne er dumme. Kald mig Emily.
- Charles, det er Didi. Hej. - Hej.
Jeg kommer med aktivitetsplanen. Masser af sjove ting i din første uge.
- Finder du dig til rette? - Ja.
Det tager lidt tid at pakke ud, men jeg har Froggy til at hjælpe mig.
Det er Emilys kælenavn. Det kalder alle hende.
- Froggy. Hvor sødt. - Vildt sødt, ikke?
Vi ses i morgen.
Farvel, Froggy.
- Hej. - Ved du, hvad jeg holder lige nu?
Den collage, du lavede i første klasse. Med formerne.
- Den sender du ikke til mig. - Aldrig. Jeg elsker den.
Husker du, hvad du sagde, det var?
Du sagde, det var en hund, der reparerer sit rumskib.
Sit ødelagte rumskib.
Det var det bedste, jeg nogensinde havde hørt. Sikke en fantasi.
Det stod klart, at du var din mors datter.
Jeg ville bare fortælle, at jeg fulgte dit råd og fandt et projekt.
- Gjorde du? Hvad er det? - Det er lidt usædvanligt.
Det var nok ikke det, du havde i tankerne...
Jeg går på kursus på et ældrecenter i San Francisco.
Wow. Hvilket slags kursus?
Hvilken slags kursus? Det er...
Det er et... Det er ret fedt.
Det er fotografi... altså maleri...
et havekursus.
- Et hvad? - Ja, det er sejt. Man dyrker ting.
Så tager man billeder, og så maler man.
Man laver et maleri ud fra fotografiet. Det er tværfagligt.
- Det lyder som en fed klub. - Ja, det er en fed klub. Klubber er seje.
Ja. Du møder folk, udvider din horisont, kommer ud.
- Det er fantastisk. - Det synes jeg også.
Lad os tale sammen i morgen, så fortæller jeg mere.
Det lyder godt. Farvel, far.
Godt. Farvel, skat. Du milde. Det var skræmmende.
OPERATION PACIFIC VIEW DAG 1 - 06.22
Klassisk spion.
Baseret på "EL AGENTE TOPO"
Tekster af: Dorthe Pedersen