Julie, je 6:51 ráno.
Je chladné ráno.
Trochu zataženo.
Nahrávám svou první zprávu.
Konec zprávy.
Ale ne.
Co mám...?
Ne.
Ahoj, zlatíčko.
Proč máš ten telefon tak blízko u obličeje?
Promiň, nějak mi to nejde.
Chci ti popřát štěstí před prvním zahradnicko-malovacím-foto kurzem.
Děkuju. Jo.
Vlastně teď vyrážím.
Právě zamykám dveře.
A scházím po schodech.
Nasednu do auta a vyrazím.
Asi bych se měl rozloučit.
Dobře. Ahoj, tati.
Dobře ty, Nieuwendyku.
STAŘÍK V UTAJENÍ
Přinesla jsem zbytek, co sis nesbalil.
Spodky, dentální nit, elektrickou dečku. Je v pokoji zima?
Ne, jen o ní pořád slýchávám. Říkal jsem si, že bys mi ji mohla přinést.
Stála mě 110 dolarů.
Hele, koukni na tohle.
Dal jsem svému špionážnímu já ochrannou známku.
Špion Charles... nosí kapesníček. Tak poznáš, že jsem ve špionážním režimu.
Normální Charles. Špion Charles. Normální. Špion Charles.
Snad chápeš, že jsi ve špionážním režimu celou dobu, co jsi tady.
V tom případě zůstane, kde je.
Fajn. Takže dnes je druhá fáze.
Nenápadně se setkávat s lidmi, začít sestavovat seznam podezřelých.
Připravený? Máš mobil?
Brýle s kamerou?
Diktafon? Ťukáš jen na náhodné části těla?
Ano. Nechal jsem to vše na pokoji. Jsem tak natěšený.
Hned jsem zpátky.
Děkuju. Jasně.
Ahoj, já jsem Charles.
Charlesi, Jaylen. Těší mě.
Vítejte v Pacific View. Jsem jeden z řidičů.
Zdravím, já jsem Charles.
Já jsem Jan.
Ahoj, Jan.
Jsem tu nový.
Nic nechci.
Co nechceš?
Cokoli prodáváš. Vysmahni.
Julie, je 9:02.
Už jsem potkal spoustu potenciálních kontaktů.
A teď vyrážím na snídani.
Julie, je 9:03.
Rozmyslel jsem se.
Myslím, že se pověnuji pozorování, než budu jíst.
- Ahoj, Charlesi. - Didi.
- Ahoj. - Jaká byla snídaně?
Nejsem zrovna snídaňový typ.
Asi se vrátím do pokoje a dovybalím si zbytek věcí.
To zní dobře. Tak zatím.
Dobré ránko, profesore.
Vítej v Pacific View.
Já jsem Florence a to je Virginia.
Už se známe. Říkala jsem ti, že mu sluší oblek.
Máš hlad?
Víte, nejsem zrovna snídaňový typ.
Je 11 hodin. Je čas oběda.
- Tak pojď, profesůrku. - No... Hele... Dobře.
Bude se ti to líbit.
- Odkud je ten oblek? - Od Blažka?
Na omak mi přijde drahý.
Tyjo, všechno vypadá lákavě. Nevím, co si vybrat.
Dobré odpoledne, dámy. Jako obvykle?
Jo. A on si dá BLT a hádám ledový čaj s limonádou.
Dobrý odhad.
A taky si dá kousek cheesecaku.
Ten je k večeři.
Ale no tak. Je tu první den. Charlesi, to je Laverne.
Ve všední dny dělá na obědové směně.
A je tak krásná a sladká. Šlo by přinést tři kousky cheesecaku?
To je naposled.
A co má znamenat ta výzdoba na mých dveřích?
Děláme to každému.
My jsme neoficiální uvítací výbor Pacific View.
Přihlas se do pondělních kurzů.
A nedávej si jógu s Nancy.
Budeš potřebovat nové nohy.
Já nedělám jógu.
Jsem přirozeně ohebná.
A nejdůležitější vědět je, že happy hour je od tří.
Hádám, že nejlepší na usínání v osm večer je to, že začneš pít ve tři.
Jo.
Pochopil.
Skvěle sem zapadneš.
VYŠŠÍ ODBORNÁ ŠKOLA ORANGE GROVE 14:26
Promiň, sekla jsem se tu. Za chvíli jdu.
Víš, jak děti chtěly trampolínu a my hádali, kdo si první něco zlomí?
Proboha.
Který z nich a jak moc?
Byla to remíza.
Nejdřív viděli basketbalový míč.
Pak uviděli žebřík.
- Pak uviděli trampolínu. - Správně.
A rozhodli se smečovat vyšplháním po žebříku,
skokem z trampolíny směrem ke koši?
Nico to zkusil a pak letěl a přistál na zápěstí.
Nicovy bolestné výkřiky nebyly dostatečně odrazující,
Jace postavil Wyatta na trampolínu,
skočil ze žebříku, aby se pokusil vystřelit Wyatta ke koši
a pak Jace letěl
a Wyatt taky letěl
a přistál na Nicovi.
A tak si všichni něco zlomili.
Hele, nechal jsem si boty v nemocnici.
Děkuju.
Snažím se všechno zdokumentovat pro svou dceru.
A to je...
Beverly.
- Beverly a Peggy? - Peggy.
Dvě krásná jména pro dvě krásné dámy.
Virginia nám říkala, že jsi hotový lichotník.
Jo, tahle.
Je to taková koketa.
- Pozor na ni, profesore. - Dobře.
Ahoj, drahý.
Něco pro tebe mám.
Dělávala jsem v divadle kostýmy.
Dávám je na uvítanou všem novým obyvatelům.
Tohle je z revivalu Kluků a panenek.
Stejně jako moje šaty.
Díky...
- Gladys. - Gladys. Omlouvám se. Charles.
Dáš si drink?
Nikdy u těch věcí nevydržím dlouho.
První pravidlo showbyznysu je v nejlepším přestat.
- Já si ten drink dám, profesore. - Dobře.
Třeba ho udělá.
- Charlesi. Beverly. - Manhattan, prosím.
Jasně. Skvělá volba. Jen si vygoogluju Manhattan.
Jaylen, že?
Neříkal jsi, že jsi řidič?
Jo. Garretta chytly záda.
A když mě Didi najala, řekla něco, co tady kolem nikdo neříká:
„To není moje práce.“
Můžu?
Umím parádní Manhattan.
- Jasně. Jo. - Ten pila má žena.
Jsme tu teď celkem tým.
Musíme tě zaměstnat, Charlesi.
Elliotte. Whisky bez ledu, že?
Přesně tak.
Kouříš doutníky?
Mám jen ty nejlepší rovnou z Kuby.
- Vážně? - Ne přímo z Kuby.
Z trafiky, ale však víš... předtím byly na Kubě.
Přidej se někdy.
My kocouři musíme držet při sobě v takovémto kurníku.
Vlastně by ses divil,
jak dobré je soužití kočkovitých šelem a kurů.
- Cože? - Dámy.
Kde jste byly?
Nenuť mě vysvětlovat koncept akademické čtvrthodinky.
A proč jsi za barem?
Celá pointa toho být tady, je vyhnout se práci.
Protože je to světák.
- Dám si tvůj slavný Manhattan. - Co kdybych ti udělal whiskey sour?
Co kdybys mě zničil?
Tak honem, profesore, ať to za to stojí.
Pořádný Manhattan?
PACIFIC VIEW – HAPPY HOUR 17:29
Styďte se.
Byl jsi profesorem strojírenství.
Líbilo se ti to?
Ano, moc.
Mám rád struktury, hádanky.
Umím najít řešení.
Zdá se, že by sis dal ještě drink.
To je to poslední, co potřebuju, ale díky.
Je hezké vidět, že se uvolňuješ.
Naposledy jsem byl takhle opilý na koncertu Jacksona Browna v roce 1975.
- Jo. - Kdy jsi naposledy kouřil trávu?
Na koncertě Jacksona Browna v roce 1975.
To je nejkrásnější most na světě.
Původní návrh Josepha Strausse
byl zamítnut, protože byl moc ošklivý.
Musel to celé předělat.
Znáš spoustu faktů.
To ano.
Znám spoustu faktů.
Když učíte, musíte znát fakta, tak jsem se je naučil.
Napsal jsem celou knihu o Golden Gate Bridge.
Jmenuje se...
Madisonské mosty.
Ne, to je jiná knížka.
V té knize byla Meryl Streepová.
Nemůžu si vzpomenout, jak se ta moje kniha jmenuje.
A já ji napsal!
Začíná být zima. Možná bychom měli jít dovnitř.
Já bych chtěla víc faktů o mostech.
Možná bych mohla slyšet víc faktů zítra u večeře.
To by se mi líbilo.
Dobré ráno.
Díky bohu.
Káva.
No, jedno z nich mělo být docela očividně pro mě.
- Ale... - Promiň.
Ne, nech si je, protože jsi zřejmě pořád opilý, máš kocovinu nebo obojí.
Hej, Charlesi.
Když jsem říkala, že máš být nenápadný, jak přesně jsi to pochopil?
Byl jsem nenápadný. Já...
Jo, potkal jsem spoustu lidí, ale byl jsem diskrétní. Vmísil jsem se.
Máš přilepenou celou pizzu na zádech.
Díky bohu. Umírám hlady.
Takže...
- Ne, tak je to lepší. - Dobře.
Mám zprávu.
Včera večer jsem si trošku zahulil... jen abych byl součástí skupiny.
Kdybych to neudělal, bylo by to podezřelé.
- Promiň, to je tvoje zpráva? - Jo.
Tohle místo je šílený!
Je to jako na střední.
Tohle jsem nečekal. Je to jako...
Všichni tady jsou... Víš, jsou nepřístupní a taky jsou...
Jsou neurvalí a nadržení.
Někdo mě pozval včera večer na rande.
Ale kdo?
Dobře. Tak hele.
Tohle není atentát na JFK,
ale Helen Cubblerové opravdu ukradli náhrdelník
a nehodlám ten případ zkazit, protože ses zhulil
a rozsedl pizzu do elektrické dečky za 110 dolarů.
Dobře. Máš pravdu. Co dál?
Seznam se s Helen.
Neví, že nás její syn najal, protože ji nechce děsit.
Takže... polehoučku.
A taky, jen tak obecně...
dej se dohromady.
Děkuju.
Díky.
Tohle jsem já a Steven a Mary Beth, Edgar a David a stojíme na mostě.
A tohle jsem já a Mary Beth a stojíme před hotelem.
Davida nevidíš, protože to fotí.
- Nechci tě moc zdržovat, Helen. - A já mám...
To je v pořádku.
Tohle je Steven a tohle je Edgar a Edgarův kamarád Bill.
A jsou v restauraci.
A...
- Kdo to sakra fotil? - Helen. Helen, promiň.
Je mi to moc líto, ale musím teď být na jiném místě.
Ale bylo mi potěšením si promluvit, paní Cubblerová.
Ale já nejsem Helen Cubblerová.
Jsem Helen Braithwaiteová.
Chcete vidět fotku Helen Cubblerové?
- Určitě ji mám. - To bych měl vidět, ano.
Jo, myslím, že je v tomhle albu.
Takže, paní Cubblerová.
- Jste paní Cubblerová? Dobře. - Ano.
Líbí se vám v Pacific View?
Je moc mlha, abych si to tu užívala.
Právě jsem se přistěhoval, takže tu v tom trochu plavu.
Řekla byste, že se cítíte bezpečně?
Nelíbí se mi, že kvůli mlze nevidím horizont.
Jo, ale když opomineme tu mlhu, jak se tu obecně...
No, neukázala ti to tu už ta rajda Virginie?
Proč se mě na to ptáš?
Víš, rád bych slyšel víc o tom, jak bezpečně se tu cítíš.
Například zamykáš při odchodu dveře?
Nebo... Co to děláš?
Tahle konverzace se mi nelíbí.
Ne. To nedělej. Ne, prosím. Fakt ne, prosím.
Nic nedělám. Netahej za to. Prosím, ne. No tak.
Neopovažuj se.
Nedělej to.
Takže jste potkal Helen Cubblerovou.
Didi, moc mě to mrzí.
To nic.
Někdy je trochu nevrlá.
Posledních pár týdnů je obzvlášť nesvá. Tvrdí, že jí ukradli náhrdelník.
A aby bylo jasno, nevěřím tomu.
Ale jde o to, že jsi ji vyděsil, takže buď tak hodný a vyhýbej se jí.
Jo. Můžu se zeptat,
proč si nemyslíš, že ten náhrdelník ukradli?
Dělám tuhle práci už dlouho.
Když je něco „ukradeno“, tak se to skoro vždy objeví někde zapadlé.
Ale pokud máš obavy o bezpečnost, přijď.
Chci, aby se tu nováčci cítili bezpečně a fajn.
To kvůli tobě za mnou do pokoje přišly Florence a Virginia, že?
- Já jim říkám bližní. - Dobře.
Ty dvě usnadňují přechod.
I když Virginia by k tobě do pokoje došla i tak.
Julie, je 14:36.
Dnešek přinesl pár zádrhelů, abych byl upřímný.
Ale mám pár teorií.
Přemýšlím nad rozhovorem, který jsem včera vedl s ženou jménem Jan.
- Vysmahni. - Vypadala dost rozrušeně.
Jako by měla co skrývat.
Pokud máme sestavit seznam podezřelých, dal bych její jméno na přední příčku.
JAN V. MICHAELOVÁ VZPOMÍNÁME
Julie, Jan je mrtvá.
Těším se na dnešní rande, profesore.
Jo, já taky.
Tak večer.
Jasně.
ODPREJSKNI
Ahoj, drahý.
Gladys, že?
Charles, potkali jsme se na happy hour.
Ano, vzpomínám si.
Můžu se zeptat, jestli jsi teď náhodou neviděla někoho před mým pokojem?
Neviděla. Na konec chodby za námi často mnoho návštěvníků nezavítá.
I tak díky.
ODPREJSKNI
Víš, kdo to tam dal?
To nevím.
Co to podle tebe znamená?
Asi to znamená, že někdo ví, co máš za lubem,
což zase znamená, že operace možná skončí dřív, než začne.
Dobře. Tady máš.
Červená omáčka. Nesnáším ji.
Já vím. Udělal jsem i s máslem a parmezánem.
- Dáš mi burákové máslo a marmeládu? - Jasně. Když si to nachystáš sám.
Nemůžu. Kvůli mým prstům.
Nebudou dělat večeři jen pro tebe.
- Sklapni. - Wyatte.
Tak fajn, udělám si to sám.
Kde je chleba?
V lednici.
- Kde je burákové máslo? - V lednici.
Jen se ptej. Vím, že se chceš zeptat.
- Kde je marmeláda? - V lednici.
Nemůžu ji najít. Není tady.
- Brácho. - Co? Není tady.
- Chceš jíst ve vedle? - Jo.
Pecka.
- Kde je nůž? - Panebože.
Hele, kde je nůž?
Naším základním úkolem je udržet je naživu, a to sotva zvládáme.
Někdy si říkám, že jsme to zvorali.
- Zvorali jsme to? Jo. - Jo. Bez debat.
- Zvorali jsme to, co? Dobře. - Jo.
Myslím, že je čas přemýšlet o novém začátku.
Nevešli by se do babyboxu? Tak to řeší jiní, že?
Ale teď vážně...
Kde děláme chybu?
Julie, je 18:18.
Chystám se vyrazit na večeři s Virginií.
Přemítal jsem nad událostmi dne a...
Myslím...
Myslím, že mi tohle fakt nepůjde.
Neumím být špionem.
Já...
Nejsem v policii.
Víš jak, tohle je šílený.
Já...
Neměl bych to dělat.
Měl bych pít sklenku červeného vína s manželkou
a brát ji do psího parku, aby se mohla dívat na psy.
Julie, je mi to líto,
ale vybrat si mě byla chyba.
Záznam vymazán.
Díky moc za pozvání na večeři,
ale musím ti něco říct.
Victoria zemřela asi před rokem.
Všichni mi říkali: „Dej tomu čas. Postavíš se zase na nohy.“
Ale to... se prostě nestalo.
Pořád miluju svou ženu.
Před šesti lety jsem přišla o Stevena.
Trvalo mi dlouho to překonat.
A to jsem ho neměla ani moc ráda.
Takže to chápu.
Nemůžu říct, že nejsem zklamaná.
Každopádně... ještě jednou se omlouvám.
A užij si tu večeři.
Ne, nemusíš odcházet.
Můžeš si dát večeři s kamarádkou, nebo ne?
No jasně.
Díky bohu, protože mi ten účes s bursitidou zabral 40 minut.
Co tu mají dobrého?
Všechno.
Když piješ dost.
Ahoj, tati.
Ahoj, zlatíčko. Volám jen, abych vám popřál dobrou noc.
Jak probíhá kurz?
No, však víš, moje... nářadí je trochu rezavé,
ale dostávám se do toho.
- Jak se máš? - Neuvěřitelně.
Máme tu na Clark Street 280 za sebou výborný týden.
Všichni tři tví vnuci si něco zlomili.
Ve stejný den?
Na stejné trampolíně.
Jsou v pořádku?
Budou v pořádku.
Takže tím jsem si pojistila cenu pro Matku roku.
Joel a já to vlastně skvěle dáváme.
Když mi bylo 12, chtěl jsem skočit na kole přes příkop
za domem a skončil se dvěma stehy na rtu.
A když ti bylo 14,
chtěla sis vyžehlit vlasy na žehlicím prkně.
Jo, nechtěli jste mi koupit žehličku. A ty vlasy vypadaly úžasně.
A pamatuješ, když ti bylo 17?
Chtěla ses vyplížit z domu a spustila alarm?
A pak jsi řekla mámě, že ti do pokoje vlezl mýval
a ty ses ho snažila vyhnat?
Proč vyjmenováváš moje dětská selhání?
Teď se soustředím na svá dospělá selhání.
Hele, každý rodič zpochybňuje každé své rozhodnutí.
Je to... Víš, tomu se nedá vyhnout.
Ale... co je pravděpodobnější?
Že ty a Joel, dva chytří a milí lidé,
jste se vrhli do jejich výchovy a nějakým způsobem jste oba selhali?
Nebo že udělali nějakou hloupost, protože puberťáci jsou hloupí?
Nejjednodušší vysvětlení je obvykle to správné.
Děkuju, tati.
Dobrou, zlatíčko.
Dobrou noc.
Dále.
Koho to sem čerti nesou.
Král večírků. Lidská disko koule.
- Tys to napsal, ne? - Ne, o čem to mluvíš?
Viděl jsi, jak se mnou Virginia flirtuje a začal jsi žárlit.
O to tu jde. Ne... o ničem jiném to není.
Ani nevím, o čem jiném by to mohlo být, fakt.
Poslyš, kámo...
Ten vzkaz jsem nenapsal já a fakt mě začínáš štvát.
Ten papír je cítit kouřem z doutníku.
Dobře. Napsal jsem to. No a co? Drž se dál od Virginie.
Máme toho spoustu za sebou.
Dala mi tyhle hodinky.
Cartier model Tank z roku 1979.
Tohle je úroveň, na kterou je zvyklá.
Nevybere si
lacinou imitaci.
Jsme oblečení dost podobně.
- No... - Jak se vede, E?
Dodávka je volná, kdybys chtěl ven. Charlesi, chceš něco zařídit?
V dodávce není místo.
- Jo, je. Uveze deset lidí. - Je plná.
Dobře, budu venku.
Chodí personál takhle rovnou do pokojů?
Někteří z nich, pokud je znáš.
Opusť můj pokoj, blázne.
Omlouvám se. Ano.
Ten vzkaz byl jen o romantickém zapletení, moje krytí se neprovalilo.
- Aspoň to jsem vyřešil. - To je úleva.
Dobře, budeme pokládat vyšetřování za zatím nedotčené.
Ještě jedna věc.
Někteří zaměstnanci jsou natolik přátelští k obyvatelům,
že jen tak chodí do jejich pokojů,
aniž by zaklepali, takže...
Možná tak se podařilo ukrást ten náhrdelník,
aniž by upoutali pozornost.
Dobře. Zjisti, jestli za Helen někdo takový chodí.
Dobrá práce, Charlesi.
„Dobrá práce, Charlesi.“
PODLE „TAJNÝ AGENT“
Překlad titulků: Kateřina Richard