‫ג'ולי, השעה 6:51 בבוקר.‬
‫זהו בוקר קריר.‬
‫מעט מעונן.‬
‫אני מקליט את ההודעה הראשונה שלי.‬
‫סוף הודעה.‬
‫- אמילי -‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אני...?‬
‫לא.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫וואו! למה הטלפון כל כך קרוב לפנים שלך?‬
‫סליחה. אני לא מצליח להסתדר עם זה.‬
‫התקשרתי לאחל לך בהצלחה‬
‫במפגש הראשון שלך‬ ‫בחוג גינון, ציור וצילום.‬
‫תודה. כן.‬
‫למעשה, אני בדיוק יוצא עכשיו.‬
‫אני רק נועל את דלת הכניסה.‬
‫ויורד במדרגות.‬
‫אני איכנס למכונית ואסע לשם.‬
‫אני צריך לסיים.‬
‫בסדר. ביי, אבא.‬
‫עבודה טובה, ניואנדייק.‬
‫- האיש שלי בפנים -‬
‫אוקיי. הבאתי את כל מה ששכחת לארוז.‬
‫תחתונים, חוט דנטלי, שמיכה חשמלית.‬
‫קר לך בחדר?‬
‫לא, פשוט אנשים מדברים‬ ‫על השמיכות האלה בלי סוף,‬
‫אז חשבתי שתביאי לי גם אחת.‬
‫היא עלתה לי 110 דולר.‬
‫היי, קלטי את זה.‬
‫יצרתי לדמות המרגל שלי סימן מזהה.‬
‫לצ'ארלס המרגל יש מטפחת בכיס.‬
‫ככה תדעי שאני במצב ריגול.‬
‫צ'ארלס הרגיל. צ'ארלס המרגל.‬
‫אתה מבין שאתה במצב ריגול‬ ‫למשך כל הזמן שאתה כאן, כן?‬
‫אז היא לא תרד ממני לרגע.‬
‫טוב. אז היום מתחיל‬ ‫השלב השני של החקירה.‬
‫שמור על פרופיל נמוך, פגוש אנשים,‬ ‫ואז תתחיל להכין רשימת חשודים.‬
‫אתה מוכן? הטלפון שלך עליך?‬
‫משקפי מצלמה?‬
‫מכשיר הקלטה? אתה סתם טופח‬ ‫על חלקים שונים של הגוף שלך?‬
‫כן. השארתי הכול בחדר שלי.‬ ‫אני פשוט ממש מתרגש.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫שלום. אני צ'ארלס.‬
‫צ'ארלס. ג'יילן. נעים להכיר.‬
‫ברוך הבא לפסיפיק ויו.‬ ‫אני אחד הנהגים.‬
‫שלום. אני צ'ארלס.‬
‫אני ג'ן.‬
‫שלום, ג'ן.‬
‫אני חדש פה.‬
‫אני לא רוצה כלום.‬
‫לא רוצה מה?‬
‫מה שאתה מוכר. תתחפף מפה.‬
‫ג'ולי, השעה 9:02 בבוקר.‬
‫כבר פגשתי הרבה... אנשי קשר פוטנציאליים.‬
‫אני עכשיו בדרכי לאכול ארוחת בוקר.‬
‫ג'ולי, השעה 9:03.‬
‫התחרטתי.‬
‫אני חושב שאמשיך לבחון את המקום‬ ‫עוד קצת לפני שאתיישב לאכול.‬
‫היי, צ'ארלס.‬ ‫-דידי.‬
‫היי.‬ ‫-איך הייתה ארוחת הבוקר?‬
‫אני לא ממש טיפוס של ארוחת בוקר.‬
‫אני חושב שאעלה חזרה לחדר ואסיים לפרוק.‬
‫נשמע טוב. נתראה אחר כך.‬
‫בוקר טוב, פרופסור.‬
‫ברוך הבא לפסיפיק ויו.‬
‫אני פלורנס, וזו וירג'יניה.‬
‫כבר נפגשנו.‬ ‫אמרתי לך שהוא נראה טוב בחליפה.‬
‫אתה רעב?‬
‫אני לא ממש טיפוס של ארוחות בוקר.‬
‫השעה 11:00. זו ארוחת צהריים.‬
‫קדימה, פרופסור.‬ ‫-טוב... תראו... בסדר.‬
‫אתה תמות על זה.‬
‫מאיפה השגת את החליפה הזאת?‬ ‫-זה מ"האחים ברוקס"?‬
‫זה מרגיש יקר.‬
‫הכול נראה כל כך טוב.‬ ‫אני לא יודע מה להזמין.‬
‫צהריים טובים, גבירותיי.‬ ‫תרצו את המנה הקבועה?‬
‫כן. והוא ייקח כריך בייקון,‬ ‫ואני מנחשת שירצה לשתות ארנולד פאלמר.‬
‫ניחוש טוב.‬
‫ותוסיפי לו פרוסה מעוגת הגבינה.‬
‫היא תוגש בארוחת הערב.‬
‫בחייך.‬
‫זה היום הראשון שלו כאן.‬ ‫צ'ארלס, זו לאברן.‬
‫היא עובדת במשמרת צהריים בימי חול.‬
‫והיא כל כך יפה וכל כך מתוקה.‬ ‫תוכלי להביא לנו שלוש פרוסות עוגת גבינה?‬
‫פעם אחרונה.‬
‫אז מה הקטע עם הקישוטים על הדלת שלי?‬
‫אנחנו עושים את זה לכולם.‬
‫אנחנו צוות קבלת הפנים הלא רשמי‬ ‫של פסיפיק ויו.‬
‫תירשם לחוגים ביום שני.‬
‫אל תיקח שיעורי יוגה אצל ננסי,‬
‫אחרת תזדקק לזוג רגליים חדשות.‬
‫אני לא עושה יוגה.‬
‫אני גמישה באופן טבעי.‬
‫הדבר הכי חשוב לדעת,‬ ‫ההאפי האוור מתחיל בשעה שלוש.‬
‫אני מניח שהחלק הכי טוב בללכת לישון בשמונה‬
‫זה שאתה יכול להתחיל לשתות בשלוש.‬
‫כן.‬
‫הוא מבין עניין.‬
‫אתה תשתלב פה מצוין.‬
‫- קולג' קהילתי אורנג' גרוב‬ ‫14:26 -‬
‫היי, סליחה. הייתי עסוקה.‬ ‫אני תכף יוצאת.‬
‫זוכרת שהילדים רצו טרמפולינה,‬
‫וניסינו לנחש מי יהיה הראשון שישבור עצם?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫איזה ילד ועד כמה זה נורא?‬
‫תיקו משולש.‬
‫טוב, אז קודם הם ראו כדורסל.‬
‫ואז הם ראו סולם.‬
‫ואז הם ראו את הטרמפולינה.‬ ‫-נכון.‬
‫והם החליטו להטביע את הכדור‬ ‫על ידי טיפוס על הסולם,‬
‫וקפיצה מהטרמפולינה לכיוון הסל?‬
‫ניקו ניסה ואז עף ונחת על פרק ידו.‬
‫ואז, בלי להירתע מצרחות הכאב של ניקו,‬
‫ג'ייס שם את ויאט על הטרמפולינה,‬
‫קפץ מהסולם כדי לנסות‬ ‫להקפיץ את ויאט לסל,‬
‫ואז ג'ייס עף,‬
‫ואז ויאט עף‬
‫ונחת על ניקו.‬
‫וכולם שברו הכול.‬
‫אוי, השארתי את הנעליים שלי בבית החולים.‬
‫תודה.‬
‫אני מנסה לתעד הכול בשביל הבת שלי.‬
‫והשם שלך הוא...‬
‫בוורלי.‬
‫בוורלי ופגי?‬ ‫-פגי.‬
‫שמות מקסימים לנשים מקסימות.‬
‫וירג'יניה אמרה לנו שאתה מקסים.‬
‫זאתי.‬
‫היא כזאת פלרטטנית.‬
‫תיזהר ממנה, פרופסור.‬ ‫-אוקיי.‬
‫שלום, מותק.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫עבדתי בתאטרון, הייתי מכינה תלבושות.‬
‫אני מחלקת אותן כמתנת קבלת פנים‬ ‫לכל הדיירים החדשים.‬
‫זה מחידוש של המחזמר "ברנשים וחתיכות".‬
‫כך גם השמלה שלי.‬
‫תודה...‬
‫גלאדיס.‬ ‫-גלאדיס. סליחה. צ'ארלס.‬
‫תרצי לשתות משהו?‬
‫אני אף פעם לא נשארת‬ ‫הרבה זמן באירועים כאלה.‬
‫החוק הראשון של עסקי הבידור,‬ ‫לגרום להם לרצות עוד.‬
‫אני איענה להצעה שלך, פרופסור.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי הוא יכול לעזור.‬
‫צ'ארלס. בוורלי.‬ ‫-מנהטן, בבקשה.‬
‫בטח. בחירה מצוינת.‬ ‫תני לי לחפש "מנהטן" בגוגל.‬
‫ג'יילן, נכון?‬
‫לא אמרת לי שאתה נהג?‬
‫כן. גארט נפגע בגב שלו.‬
‫וכשדידי שכרה אותי,‬
‫היא אמרה שיש דבר אחד‬ ‫שאף אחד לא אומר כאן,‬
‫"זה לא התפקיד שלי."‬
‫אפשר?‬
‫אני מכין מנהטן מדהים.‬
‫בטח. כן.‬ ‫-זה היה המשקה האהוב על אשתי.‬
‫היי, אנחנו ממש צוות כאן.‬
‫נצטרך לשכור את שירותיך, צ'ארלס.‬
‫אליוט. ויסקי בלי קרח, נכון?‬
‫בחור טוב.‬
‫היי, אתה מעשן סיגרים?‬
‫אני קונה את הטובים ביותר היישר מקובה.‬
‫באמת?‬ ‫-טוב, לא היישר מקובה.‬
‫מחנות עישון.‬ ‫אבל, אתה יודע... זה הגיע מקובה לפני כן.‬
‫תצטרף אליי מתישהו.‬
‫אנחנו החתולים, חייבים להישאר מאוחדים‬ ‫בלול תרנגולות שכזה.‬
‫האמת היא שתתפלא לגלות‬
‫שחתולים ותרנגולות יכולים‬ ‫לחיות נפלא יחד גם באותו אזור מחיה.‬
‫מה?‬ ‫-גבירותיי.‬
‫איפה הייתן?‬
‫אל תגרום לי להסביר‬ ‫את הרעיון של איחור אופנתי.‬
‫ולמה אתה מאחורי הבר?‬
‫כל העניין במעבר לכאן הוא להימנע מלעבוד.‬
‫זה כי הוא איש העולם הגדול.‬
‫אני אקח את אחד מהמנהטן המפורסמים שלך.‬
‫בא לך שאכין לך ויסקי סאוור?‬ ‫-בא לך לגרום לי לסבול?‬
‫קדימה, פרופסור, ותעשה אותו מלוכלך.‬
‫מנהטן מלוכלך?‬
‫- פסיפיק ויו, האפי האוור‬ ‫17:29 -‬
‫תתביישי לך.‬
‫היית פרופסור להנדסה.‬
‫נהנית מזה?‬
‫כן, מאוד.‬
‫אני אוהב מבנים, חידות.‬
‫אני טוב מאוד במציאת פתרונות.‬
‫אתה נראה כמו אחד שזקוק למשקה.‬
‫זה הדבר האחרון שאני צריך, אבל תודה.‬
‫טוב לראות אותך משתחרר.‬
‫הפעם האחרונה שהייתי כל כך שיכור‬ ‫הייתה בהופעה של ג'קסון בראון ב-1975.‬
‫כן.‬ ‫-מתי בפעם האחרונה עישנת מריחואנה?‬
‫בהופעה של ג'קסון בראון ב-1975.‬
‫זה הגשר היפה ביותר בעולם.‬
‫העיצוב המקורי,‬ ‫שנעשה על ידי ג'וזף שטראוס,‬
‫נדחה כי הוא היה מכוער מדי.‬
‫הוא היה צריך ליצור הכול מחדש.‬
‫אתה בהחלט יודע הרבה עובדות.‬
‫זה נכון.‬
‫אני יודע הרבה עובדות.‬
‫אתה צריך לדעת עובדות כשאתה מלמד,‬ ‫אז למדתי אותן.‬
‫כתבתי ספר שלם על גשר שער הזהב.‬
‫הוא נקרא...‬
‫"הגשרים של מחוז מדיסון."‬
‫לא, זה ספר אחר.‬
‫מריל סטריפ הייתה בספר הזה.‬
‫אני לא זוכר את השם של הספר שלי.‬
‫ואני כתבתי אותו!‬
‫נהיה קריר.‬ ‫אולי כדאי שניכנס פנימה.‬
‫אני, באופן אישי, רוצה עוד עובדות על גשרים.‬
‫אולי תוכל לספר לי עוד עובדות‬ ‫לצד ארוחת ערב מחר.‬
‫אני אשמח.‬
‫בוקר טוב.‬
‫- מבצע פסיפיק ויו‬ ‫יום 2 - 7:02 בבוקר -‬
‫תודה לאל.‬
‫קפה.‬
‫טוב, זה היה ממש ברור שאחד מאלה הוא בשבילי.‬
‫אבל...‬ ‫-סליחה.‬
‫לא, תיהנה משניהם, כי ברור‬ ‫שאתה עדיין שיכור או בהנגאובר או שניהם.‬
‫היי, צ'ארלס.‬
‫כשאמרתי לך לשמור על פרופיל נמוך,‬ ‫מה בדיוק הבנת מזה?‬
‫באמת שמרתי על פרופיל נמוך. אני...‬
‫כן, פגשתי המון אנשים,‬ ‫אבל הייתי מאוד דיסקרטי. התערבבתי.‬
‫יש פיצה שלמה דבוקה לגב שלך.‬
‫תודה לאל. אני גווע ברעב.‬
‫אז...‬
‫לא, עדיף שאשב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫יש ברשותי דוח.‬
‫עישנתי קצת מריחואנה אתמול בלילה...‬ ‫רק כדי להיות חלק מהקבוצה.‬
‫זה היה נראה חשוד‬ ‫אם לא הייתי עושה את זה.‬
‫סליחה, זה הדוח שלך?‬ ‫-כן.‬
‫אני מת על המקום הזה!‬
‫זה כמו בתיכון.‬
‫לא ציפיתי לזה. זה כמו...‬
‫כל האנשים כאן...‬ ‫את יודעת, מחולקים לחבורות, והם...‬
‫והם פרועים, והם חרמנים.‬
‫מישהי הזמינה אותי לצאת לדייט אתמול בלילה.‬
‫אבל מי?‬
‫טוב. תראה, בן אדם.‬
‫לא מדובר בתיק כמו ההתנקשות בג'ון פ' קנדי,‬
‫אבל השרשרת של הלן קאבלר נגנבה,‬
‫ואני לא מתכוונת‬ ‫להרוס את התיק הזה כי התמסטלת‬
‫ומרחת פיצה ענקית‬ ‫על שמיכה חשמלית בשווי 110 דולר.‬
‫בסדר. את צודקת.‬ ‫את צודקת. מה עכשיו?‬
‫צור קשר עם הלן.‬
‫היא לא יודעת שהבן שלה שכר אותנו‬ ‫כי הוא לא רוצה שהיא תדאג.‬
‫אז תהיה עדין.‬
‫וגם, באופן כללי...‬
‫תתאפס על עצמך.‬
‫תודה.‬
‫אלה אני וסטיבן‬ ‫ומרי בת', אדגר ודיוויד,‬
‫ואנחנו על הגשר.‬
‫ואלה אני ומרי בת',‬ ‫ואנחנו מול המלון.‬
‫טוב, אי אפשר לראות את דיוויד כי הוא מצלם.‬
‫אני לא רוצה לגזול את הזמן שלך, הלן.‬ ‫-ויש לי...‬
‫זה בסדר.‬
‫זה סטיבן,‬ ‫וזה אדגר והחבר של אדגר, ביל.‬
‫והם במסעדה.‬
‫ו...‬
‫מי לעזאזל צילם את התמונה הזו?‬ ‫-הלן. הלן, אני מצטער.‬
‫אני ממש מצטער, אבל אני צריך ללכת.‬
‫אבל היה תענוג לדבר איתך, גברת קאבלר.‬
‫אני לא הלן קאבלר.‬
‫אני הלן בריית'ווייט.‬
‫תרצה לראות תמונה של הלן קאבלר?‬
‫אני בטוחה שיש לי.‬ ‫-כדאי שאראה את זה, כן.‬
‫כן, אני חושבת שזה כאן.‬
‫אז, גברת קאבלר.‬
‫את גברת קאבלר?‬ ‫-כן.‬
‫נכון. אוקיי.‬
‫את נהנית בפסיפיק ויו?‬
‫מעורפל מדי מכדי ליהנות ממשהו.‬
‫בדיוק עברתי לגור פה, אז אני קצת לא בטוח.‬
‫אבל היית אומרת שאת מרגישה בטוחה כאן?‬
‫אני לא אוהבת את זה‬ ‫שאני לא יכולה לראות את האופק בגלל הערפל.‬
‫כן, אבל אם נשים בצד את הערפל,‬ ‫איך את בדרך כלל...‬
‫תגיד, וירג'יניה הפרוצה הזאת‬ ‫לא הראתה לך כבר את המקום?‬
‫למה אתה שואל אותי את כל זה?‬
‫את יודעת, אני ממש אשמח לשמוע עוד‬ ‫על תחושת הביטחון שלך כאן.‬
‫למשל, האם את נועלת את הדלת‬ ‫כשאת יוצאת החוצה?‬
‫או שאת... מה את עושה?‬
‫השיחה הזו לא מוצאת חן בעיניי.‬
‫היי, לא.‬ ‫לא, בבקשה לא. תקשיבי, אני מתחנן.‬
‫אני לא עושה כלום.‬
‫אל תמשכי. בבקשה, לא.‬ ‫בחייך. שלא תעזי.‬
‫לא.‬
‫אז... פגשת את הלן קאבלר.‬
‫דידי, אני כל כך מצטער.‬
‫הכול בסדר.‬
‫היא קצת רגזנית לפעמים.‬
‫ולאחרונה היא עצבנית יותר מבדרך כלל‬
‫כי היא טוענת שהשרשרת שלה נגנבה.‬
‫לפרוטוקול, אני לא מאמינה שהיא נגנבה.‬
‫אבל הנקודה היא שהפחדת אותה,‬ ‫אז תעשה לי טובה ותתרחק ממנה.‬
‫כן.‬
‫אפשר לשאול למה את לא חושבת שהשרשרת נגנבה?‬
‫אני עובדת כאן כבר הרבה זמן.‬
‫בדרך כלל, כשמשהו "נגנב",‬
‫הוא כמעט תמיד מתגלה בין כריות הספה.‬
‫אבל אם יש לך חששות ביטחוניים,‬ ‫בבקשה גש אליי.‬
‫מטרתי היחידה היא‬ ‫שדיירים חדשים ירגישו בטוח ונעים.‬
‫בגללך פלורנס ווירג'יניה‬ ‫באו לחדר שלי, נכון?‬
‫אני קוראת להן "הסוגרות" שלי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫שתי אלו תמיד מקלות על המעבר.‬
‫למרות שווירג'יניה הייתה באה‬ ‫לחדר שלך בדרך כזו או אחרת.‬
‫ג'ולי, השעה 14:36.‬
‫היו כמה עניינים היום,‬ ‫אם לדבר בכנות.‬
‫אבל יש לי כמה תאוריות.‬
‫אני חושב על שיחה‬ ‫שניהלתי אתמול עם אישה בשם ג'ן.‬
‫תתחפף מפה.‬ ‫-היא נראתה נסערת מאוד.‬
‫כאילו היא ניסתה להסתיר משהו.‬
‫אם אנחנו מכינים רשימת חשודים,‬ ‫הייתי מציב את שמה בראש הרשימה.‬
‫- ג'ן ו' מייקל‬ ‫באהבה לזכרה -‬
‫ג'ולי, ג'ן מתה.‬
‫אני מחכה בקוצר רוח‬ ‫לדייט שלנו הערב, פרופסור.‬
‫כן, גם אני.‬
‫נתראה הערב!‬
‫אוקיי.‬
‫- שמור מרחק -‬
‫שלום, מותק.‬
‫גלאדיס, נכון?‬
‫צ'ארלס, נפגשנו בהאפי האוור.‬
‫כן, אני זוכרת.‬
‫אפשר לשאול אותך, האם ראית במקרה‬ ‫מישהו מחוץ לחדר שלי?‬
‫לא. אנחנו לא זוכים‬ ‫להרבה מבקרים בקצה המסדרון.‬
‫תודה בכל מקרה.‬
‫- שמור מרחק -‬
‫אתה יודע מי תלה אותו?‬
‫אין לי מושג.‬
‫מה את חושבת שזה אומר?‬
‫אני חושבת שזה אומר שמישהו‬ ‫כבר יודע מה אתה זומם,‬
‫מה שאומר שהמבצע‬ ‫אולי נגמר עוד לפני שהוא התחיל.‬
‫אוקיי. בבקשה.‬
‫יש בזה רוטב אדום. אני שונא רוטב אדום.‬
‫אני יודע. הכנתי גם חלק‬ ‫עם חמאה ופרמזן, בסדר?‬
‫אפשר פשוט לאכול כריך חמאת בוטנים וריבה?‬ ‫-בטח. אם תכין אותו בעצמך.‬
‫אני לא יכול. בגלל האצבעות שלי.‬
‫הם לא יכינו ארוחת ערב נפרדת רק בשבילך.‬
‫שתוק.‬ ‫-ויאט.‬
‫בסדר. אני אכין.‬
‫איפה הלחם?‬
‫במקרר.‬
‫איפה חמאת הבוטנים?‬ ‫-במקרר.‬
‫פשוט תשאל, אני יודעת שאתה רוצה לשאול.‬
‫איפה הריבה?‬ ‫-במקרר, מתוק.‬
‫אני לא מוצא. זה לא כאן.‬
‫אחי.‬ ‫-מה? זה לא כאן.‬
‫רוצה לאכול בחדר השני?‬ ‫-כן.‬
‫מעולה.‬
‫איפה יש סכין?‬ ‫-אלוהים ישמור.‬
‫מה, איפה יש סכין?‬
‫כלומר, התפקיד הבסיסי שלנו‬ ‫הוא לשמור עליהם בחיים,‬
‫ואנחנו בקושי מצליחים לעשות את זה.‬
‫לפעמים אני ממש מפחדת שפישלנו.‬ ‫אנחנו פישלנו?‬
‫ללא ספק.‬ ‫-כן.‬
‫פישלנו, נכון? אוקיי.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב‬ ‫על להתחיל מחדש.‬
‫למשל יש את אלה שמפקירים‬ ‫את הילדים שלהם בתחנות כיבוי אש,‬
‫זה נהוג, נכון?‬
‫אבל באמת...‬
‫איפה אנחנו טועים?‬
‫ג'ולי, השעה 18:18.‬
‫אני עומד לצאת לארוחת ערב עם וירג'יניה.‬
‫חשבתי על אירועי היום, ו...‬
‫אני חושב...‬
‫אני חושב שאולי אני גרוע בזה.‬
‫אני לא יודע איך להיות מרגל.‬
‫אני...‬
‫אני לא שוטר.‬
‫את יודעת, זה מטורף.‬
‫אני לא אמור לעשות את זה.‬
‫אני אמור לשתות‬ ‫כוס יין אדום עם אשתי‬
‫ולקחת אותה לגינת הכלבים‬ ‫כדי שהיא תוכל... להסתכל על כלבים.‬
‫ג'ולי, אני מצטער,‬
‫אבל הבחירה בי הייתה טעות.‬
‫ההקלטה נמחקה.‬
‫תודה רבה על שהזמנת אותי לארוחת ערב,‬
‫אבל אני צריך לומר לך משהו.‬
‫ויקטוריה נפטרה לפני כשנה.‬
‫כולם אמרו, "תן לזה זמן.‬ ‫אתה תחזור לעמוד על הרגליים".‬
‫אבל זה... פשוט לא קרה.‬
‫אני עדיין מאוהב באשתי.‬
‫איבדתי את סטיבן שלי לפני שש שנים.‬
‫לקח לי הרבה זמן להמשיך הלאה.‬
‫ואפילו לא חיבבתי אותו כל כך.‬
‫אז אני מבינה.‬
‫אני לא יכולה לומר שאני לא מאוכזבת.‬
‫בכל אופן... שוב סליחה.‬
‫ובבקשה, תיהני מארוחת הערב.‬
‫לא, אתה לא חייב ללכת.‬
‫אתה יכול לאכול ארוחת ערב עם חברה, לא?‬
‫כן, אני יכול.‬
‫תודה לאל, כי לקח לי 40 דקות‬ ‫ליצור את התסרוקת הזו עם הבורסיטיס שלי.‬
‫איזו מנה טובה כאן?‬
‫הכול.‬
‫אם אתה שותה מספיק.‬
‫- פסיפיק ויו‬ ‫20:36 -‬
‫היי, אבא.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫אני רק מתקשר להגיד לילה טוב.‬
‫איך הלך בחוג?‬
‫את יודעת... הכלים שלי קצת חלודים,‬
‫אבל אני מרגיש שאני נכנס לעניינים.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מדהים.‬
‫זה פשוט היה שבוע נהדר‬ ‫כאן ברחוב קלארק 280.‬
‫לכל שלושת הנכדים שלך יש עצמות שבורות.‬
‫באותו יום?‬
‫על אותה טרמפולינה.‬
‫הם בסדר?‬
‫הם יהיו בסדר.‬
‫אז הבטחתי את הזכייה שלי בפרס "אם השנה".‬
‫לג'ואל ולי הולך פשוט מעולה.‬
‫את יודעת, כשהייתי בן 12,‬ ‫ניסיתי לקפוץ עם האופניים מעל תעלה‬
‫מאחורי הבית‬ ‫וסיימתי עם שני תפרים בשפתיים.‬
‫וכשאת היית בת 14,‬
‫ניסית לגהץ את השיער שלך על קרש גיהוץ.‬
‫כן, כי לא היית מוכן לקנות לי מחליק.‬
‫וחוץ מזה, השיער שלי נראה מדהים.‬
‫ואת זוכרת כשהיית בת 17?‬
‫ניסית להתגנב החוצה, והאזעקה הופעלה?‬
‫ואז סיפרת לאימא שלך‬ ‫שדביבון נכנס לחדר שלך‬
‫וניסית להוציא אותו?‬
‫למה אתה מונה את הכישלונות שלי כילדה?‬
‫אני מנסה להתמקד בכישלונות שלי כמבוגרת.‬
‫תראי, כל הורה מפקפק‬ ‫בכל בחירה שהוא עושה.‬
‫זה... אי אפשר להתחמק מזה.‬
‫אבל... מה סביר יותר?‬
‫שאת וג'ואל, שני אנשים חכמים ומקסימים,‬
‫השקעתם את חייכם בגידול הילדים,‬ ‫ואיכשהו שניכם נכשלתם?‬
‫או שהם עשו משהו טיפשי‬ ‫כי בני נוער הם טיפשים?‬
‫ההסבר הפשוט ביותר הוא בדרך כלל הנכון.‬
‫תודה, אבא.‬
‫לילה טוב, מותק.‬
‫לילה טוב.‬
‫היכנס.‬
‫תראו מי פה.‬
‫חיית המסיבה.‬ ‫כדור הדיסקו האנושי.‬
‫אתה כתבת את זה, נכון?‬ ‫-לא. על מה אתה מדבר?‬
‫ראית את וירג'יניה מפלרטטת איתי,‬ ‫ואתה קינאת.‬
‫זה העניין.‬ ‫לא... אתה יודע, שום דבר אחר.‬
‫אני אפילו לא יודע‬ ‫לגבי מה עוד זה יכול להיות, למען האמת.‬
‫תקשיב, חבר...‬
‫לא אני כתבתי את הפתק הזה,‬ ‫ולמען האמת, אתה מתחיל לעצבן אותי.‬
‫הנייר הזה מסריח מעשן סיגרים.‬
‫אוקיי, בסדר. אני כתבתי אותו.‬ ‫למי אכפת? תתרחק מווירג'יניה.‬
‫יש לה ולי היסטוריה ארוכה.‬
‫היא נתנה לי את השעון הזה.‬
‫קרטייה טנק מ-1979.‬
‫זו רמת הליגה שהיא רגילה אליה.‬
‫היא לא תלך עם... גרסת חיקוי זולה.‬
‫אנחנו לבושים די דומה.‬
‫ובכן...‬ ‫-מה קורה, אי?‬
‫המיניבוס פנוי אם אתה רוצה לצאת.‬ ‫היי, צ'ארלס, יש לך גם סידורים לעשות?‬
‫אין מקום במיניבוס.‬
‫בטח שיש. יש עשרה מושבים.‬ ‫-המיניבוס מלא.‬
‫אוקיי. אני אחכה בחוץ.‬
‫זה נהוג שאנשי הצוות‬ ‫פשוט נכנסים לחדרים ככה?‬
‫חלקם, אם אתה מכיר אותם.‬
‫צא מהחדר שלי, יצור.‬
‫סליחה. כן.‬
‫הפתק היה רק בגלל תסבוכת רומנטית,‬
‫סיפור הכיסוי שלי לא נחשף.‬
‫לפחות פתרתי את זה.‬ ‫-טוב, זאת הקלה.‬
‫בסדר, נניח שהחקירה נותרה בעינה לעת עתה.‬
‫את יודעת, יש עוד משהו.‬
‫נראה שחלק מאנשי הצוות מספיק חברותיים‬
‫עם הדיירים ברמה כזאת שהם מרגישים בנוח‬ ‫פשוט להיכנס ולצאת מהחדרים שלהם‬
‫בלי לדפוק אפילו, אז...‬
‫אולי ככה אחד מהם‬ ‫הצליח לגנוב את השרשרת‬
‫בלי למשוך תשומת לב.‬
‫אוקיי. תברר אם להלן יש חבר צוות‬ ‫שתואם לתיאור הזה.‬
‫עבודה טובה, צ'ארלס.‬
‫"עבודה טובה, צ'ארלס."‬
‫- בהשראת "החפרפרת" -‬
‫תרגום כתוביות: סיון שפירא‬