PACIFIC VIEW DOMOV PRO SENIORY
Čau, šéfko. Wi-Fi spadla a přivolávací lanko na 204 je zas utržené.
Dobré ráno, Jaylene. Jak je?
- Ve stresu kvůli tomu lanku. - Resetoval jsi systém?
- Do té doby hlídej Cheryl. Zavolám IT. - Jo.
- Didi, nefunguje Wi-Fi. - Děláme na tom, zkoušej to.
- Můj se ani nezapne. - To je balíček karet, Same.
Dereku. Ahoj, tady Didi.
Jo, uhodls. Dobře. Uvidíme se za deset minut.
Děláš taky Wi-Fi?
Teda já nevím.
Nevíte někdo, proč vypadne Wi-Fi?
Není to jako kouzlo?
Jsem tak nešikovná.
Díky a taky otec David ještě nedorazil a čeká na něj skupina pro studium Bible.
Dobře, zavolám mu.
Ne, tobě ne. Už jsem ti zavolala. Teď s tebou mluvím. Prostě doraz.
Didi, každý den mě tak moc inspiruješ svou tvrdostí a prozíravostí.
Beatrice, hele, tam je Sergio.
Sergio, dobré ráno!
Jak se máš?
Susan, ty jsi u mě v kanceláři.
Rada obyvatel schválila můj nový bezpečnostní plán.
Měly bychom to probrat.
Zabere to asi dvě hodiny.
A co tak mi ho dát?
Tak dobře.
Chceš slyšet něco divného?
Proč ne?
Došly nám slánky.
Nedošla nám sůl, ale...
Ty domečky. Slánky, jo. Zbývá jich asi deset.
Kolik jsme jich měli?
Nevím. Padesát?
Ztratili jsme 40 solniček?
- Jo. - Co to je, Dennisi?
Není to moje vina.
Dobře, musím vyřešit Wi-Fi. Objednám další.
Dej mi tuhle pro srovnání.
Dobře, ale před obědem ji budu potřebovat.
Je nám líto, ale hovor nelze spojit...
Dobré ráno.
Pokoj 826.
Sakra.
STAŘÍK V UTAJENÍ
Dobré ráno, Cale.
Dobré ráno, Chazi.
Máš špatně zapnutý svetr.
Seber se, Nieuwendyku. Děkuju.
Dobré ráno.
- Dobré ráno. - Ahoj.
Kde je Florence?
Nejspíš si přispává.
Plánuje už tři dny v kuse rozlučku se svobodou.
Když jsme u toho, přemýšlel jsem o své rozlučce
a buď si zajdeme na nóbl večeři do John's Grill,
nebo pojedeme párty busem do Hooters.
Pozor, procházím.
Tudy.
Před vámi, vpravo.
Co se stalo?
Je Florence pryč?
Promiň, Ginny. Nemůžu sdělovat osobní zdravotní informace.
Takže... smutný den.
Velmi smutný den.
Poslední rozloučení s Florence proběhne zítra večer.
Asi to bude dlouhé. Měla spoustu přátel.
Po přeložení Roberta se uvolnilo místo v oddělení péče o paměť.
Gladys se nastěhuje zítra. Takže v hlavní věži zbydou dvě místa.
Mělo by se začít s hloubkovým čištěním a údržbou.
Taky nám nějakým způsobem chybí asi 40 slánek.
Byla bych ráda za seznam podezřelých, počínaje všemi jeleny,
co jste viděli po chodbách.
To je zatím vše. Děkuji vám.
Překvapení. Ahoj, holčičko.
Ahoj, co tady děláš? Je s případem všechno v pořádku?
Všechno dobrý.
Dnes se nic neděje a chtěl jsem vás vidět, tak jsem skočil na vlak.
Super, jsem ráda, že jsi dorazil.
- Já... Víš, máme šílený víkend. - Díky.
- Musím zařídit asi milion věcí. - Nebudu tě obtěžovat. Jsem tapeta.
Plánuješ dnes večeři? Říkal jsem si, že bych si dal čínu, víš?
Zvu vás. Kde jsou moji krásní vnuci?
A je to.
- Víc nebudeš? - Měl jsem cereálie.
Cože? Kdy?
Tak před 20 minutami.
Ne, tati. Seď, prosím.
Kluci mi pomůžou s nádobím, že?
- Pomůžete mi? - Když děda nemusí, tak proč my jo?
- Jo. - To dává smysl, kámo.
- Díky, tati. Dík. Vážím si toho. - Panebože.
Seber se, Nieuwendyková.
Je tvůj táta v pohodě?
Je trochu zvláštní, že se tu tak z ničeho nic zjevil, ne?
Jo, je v pohodě.
Má dokonalé načasování. Zítra musím vyřídit asi miliardu věcí.
- Můžu ti s čímkoli pomoct. - Bude mu fuk, že jsem fuč.
Právě tráví kvalitní a smysluplné chvilky se svými vnuky.
Panebože.
- Kámo. - Ne!
- Dal jsem gól. - Ne, dal jsi nám gól.
Počkejte, pšt.
Musím to vzít.
- Ahoj. Čau. - Kde jsi?
- Měl jsi tu být před dvěma hodinami. - Jo.
A nestihl jsem to, protože jsem v Sacramentu.
Cože?
Musel jsem si vyčistit hlavu, tak jsem jel na noc k Emily.
- Charlesi, ne. Říkala jsem... - Hele, Julie. Tenhle týden byl moc těžký.
Gladys slábla a teď Florence.
Chci být s rodinou, tak s ní teď jsem.
Dobře, rozumím.
Vracíš se zítra?
Ano, zítra. Tak se uvidíme.
Panebože!
Říkali jste, že počkáte. Co to děláte?
Sto čtyřicet čtyři? To je o 100 víc, než potřebuju.
Fajn, to je jedno. Vezmu si jich veletucet.
Za jak dlouho je dovezete?
Za deset týdnů?
Dobře, ano. Fajn.
Vyplním papíry.
Ne, děkuju, Jeanette.
Ahoj, Ricku. Co se děje?
Ano, jistě.
Hned jdu za tebou.
FIREMNÍ SÍDLO PACIFIC VIEW 10:35
Čau, Didi. Promiň, že jsem tě nechal čekat.
Dneska je šílený den. Měl jsem tři schůzky v řadě.
No teda, šílený.
Jo. Dobře, pojďme nahoru.
Díky, že jsi přišla, Didi. Dáš si kafe?
Ano, jistě.
Espresso? Macchiato? Latte?
Dobře. Jo, latte, prosím.
Skvěle. Odstředěné, mandlové, sójové, ovesné, 2%?
Už toho lituju. To nejlehčí, díky.
Je to fuk, jen mačkám tlačítko.
Dobře. Nechám to na vás.
Dobře, hned se do toho pustím.
Domovy pro seniory Pacific View uzavírají strategické partnerství s Bynum Southwest.
Bože. Přestanete se někdy slučovat, kupovat, zmenšovat a restrukturalizovat?
Ani ne. Ne.
Skvěle. Žerou nás, nebo my je?
Je to strategické partnerství.
Žerou nás.
Ale pro tebe je to dobré, protože jejich sídlo je na Bahamách,
takže hledají někoho, kdo by řídil tuhle oblast.
Chceš, abych pracovala tady, v kanclu?
Nevím, jak se to dělá.
Nepodceňuj se, Didi. Všichni víme, jak jsi dobrá.
Měla bys vyšší plat.
Pracovala bys míň.
Jsi na stejné pozici už 12 let.
Nechceš si odpočinout od toho stresu?
Děkuju.
Víš, Ricku, a nemyslím to nijak zle.
Korporát stojí za prd.
Byrokracie je šílená.
Nákup slánek mi zabral čtyři hodiny.
Dobře, pracuj tady a sprav to odshora, co?
Buď tou, která manažerům usnadní, aby dostali slánky.
To je ale dobrý.
Kávovar je na každém patře.
- Čau, co ty slánky? - Dělám na tom.
- Jeď! Ano! - Panebože!
- Jo! Dal jsem gól! - Panebože!
- Ne! - Panebože.
Panebože.
Cože?
Panebože.
Dědo?
Co se děje?
Vyhrál jsi.
Mám radost ze svého fotbalového autíčka s kloboučkem, to je vše.
Ale... proč brečíš?
Mám za sebou fakt těžký týden.
Čau, šéfko. Máš chvilku?
Jo. O co jde?
Víš, jak vozím Elliotta týdně pro doutníky?
Přijde mi divné ho tam brát, když mu diagnostikovali rakovinu.
Hele, nemůžeš mluvit o jeho zdraví. To je soukromé.
On o něm pořád mluví.
Já budu mít klapač, mám rakovinu.
Máš pravdu.
Hele, každý se s tím vyrovnává jinak, že?
Někteří lidé pláčou, jiní ne.
Někteří kouří doutníky a promění se v tyrany.
Elliott je dospělý. Nelze ho infantilizovat.
Já vím. Jen mi nepřijde správné mu pomáhat s nákupem něčeho, co mu zhorší zdraví.
Dobře, odvezu ho tam dneska já.
Díky.
Ještě něco?
Ještě jedna... taková otázka.
Jsou románky na pracovišti...
Je to něco...
Co bys...
Je to v pohodě, nebo...?
No, oficiálně vedení takové věci nevidí příliš rádo.
Jasně.
Proto všichni nenávidí vedení. Život je krátký. Žij naplno.
Ahoj, Tabitho. Dobré ráno.
Ahoj, Didi.
Dones mi džus.
Mám rakovinu.
Mohla bych tě poprosit, abys tu hadici odnesl ven?
Dobře.
Jaci?
Jo?
- Může to být teď, prosím? - Jo.
Jaci?
Ty jsi tou hadicí úplně posedlá. Nehroť to tak.
Děda mi řekl, že si zaběhne pro kafe.
- Fajn. - Je v pohodě?
Jo, je. Proč se ptáš?
Umřela mu kámoška.
Cože? Kdo?
Florence. Odpočívej v pokoji.
Ale ne. Florence zemřela?
- Jo, číhej to. - Počkat, jak to víš?
Děda brečel a my se ptali proč a nechtěl to říct.
- Ale pořád jsme se ptali. Pak to řekl. - O čem to mluvíte?
- Máma nevěděla, proč je děda smutný. - Protože Florence zemřela.
Jako smajlík pusy od kuchaře.
- Nebo proto, že se C.J. stěhuje na Sibiř. - Do Singapuru. Otevři si atlas.
- Sklapni. - Kdo je sakra C.J.?
Říká všem v tomhle domě své problémy kromě mě?
Nemohl ti to říct, když jsi tu nebyla. Neviň střelce.
- „Nezabíjej poslíčka“? - To je fuk. Střelec bude střílet.
Tak určitě.
Máma řekla, ať dáme tu hadici ven.
Panebože.
Taková milá návštěva. Díky za ni.
Určitě jsi v pořádku?
Jo.
Proč se... Chci říct, co tím...
Jde jen o to...
- Děti mi říkaly, že ti zemřela kamarádka. - A jo.
Smutné.
Velmi smutné.
ARCO je teď Chevron.
Kdy se to stalo?
Jde jen o to, že bych si přála, že když se ti stane něco smutného,
že by sis o tom se mnou mohl promluvit.
A není to tvoje vina, že nemůžeš.
Je to... o nás.
Zacyklíme se. Ty se pak vyhýbáš věcem a pak se jim vyhýbám já a pak není...
To... Víš, my to prostě neděláme nebo to nemůžeme udělat.
A chci, abychom to mohli... dělat.
Myslím, že máš pravdu.
A rozhodně bychom to měli víc probrat při mé příští návštěvě.
Právě jsi...
Přejela jsi odbočku na nádraží.
Ale ty nejedeš zpátky vlakem.
Odvezu tě zpátky do San Francisca a užijeme si to spolu.
Oba dva.
- No... - Každý.
Kde je Jaylen? Má mě odvézt do trafiky.
Má něco na práci. Dneska tě odvezu já.
Podívej.
Pokud chci nové slánky,
musím vyplnit formulář, jako bych žádala o hypotéku.
Díky, Obamo.
Ale ne. Myslel jsi to vážně.
Tak jo, radši vyrazíme.
Tak jak se máš?
- Mám rakovinu. - Slyšela jsem.
Tohle si myslím já. Jako by máma byla emoční lepidlo.
Takže bez ní jsme spolu jen míň propojení.
Protože lepidlo zmizelo.
Nebo je to jako bychom byli oblouk
a máma byla...
Jak se tomu říká? Úhelný kámen?
Právě jsi použila architektonický výraz.
To jo.
Chci slyšet neuvěřitelný příběh o 900 let starém oblouku katedrály v Belgii?
No teda. To zní tak nudně.
Musela jsem se od dětí dozvědět, že ti umřela kamarádka?
Už jsem byl smutný a říkal jsem si, že nemusí být smutná ještě Emily.
Máš velký, naplněný život prací, dětmi a Joelem.
A to poslední, co chci, je, být na obtíž.
Ale tati, o to jde. To, že spolu nekomunikujeme, je na obtíž.
Cítím, že mi je na obtíž, že ti nejsem nablízku.
Takhle jsem o tom nikdy nepřemýšlel.
Páni.
Jo. Takže víš, když...
Promiň.
Co to děláš?
Chtěl jsem si pustit Ezru Kleina. Myslel jsem, že jsme to vyřešili.
Vyřešili, ne?
Sotva jsme začali.
Jak se má Virginia?
Je neutěšitelná a mám pocit, že jí nedokážu nijak pomoct.
No, můžeš tam pro ni být, když tě bude potřebovat.
No, to co potřebuje, je víc času s Florence, a to jí nemůžu dát.
Pamatuju si, když mi umřela máma, tak jsem si říkala:
„Ještě pět minut.“
Co bych nedala za dalších pět minut s ní.
To je všechno, co každý z nás chce, ne?
Víc času s lidmi, které máme rádi.
Ginny milovala Florence a miluje tebe.
Bůh ví proč, ale je to tak.
Dobře, počkám v autě.
Smrdí to tady.
Takže jsi přišel ke mně domů nemluvit?
No, ano, asi ano.
Vidíš, tati, to je problém.
Když se chceš vyhnout zkoumání svého citového života,
tak vyhledáš společnost své dcery?
Jen jsem chtěl den volna od případu,
od toho smutku, od všeho.
Proč je to tak těžké pochopit?
- Julie to pochopila. - „Julie to pochopila“?
Takže jsi to řešil se svou falešnou dcerou?
Ty...
Zaprvé mi neříkej, že na ni žárlíš
a za druhý mi aspoň na rovinu řekla, že o tom nechce mluvit.
Ale s tebou, když se objevím u tebe doma, tak zmizíš.
Vyrazíš na tři hodiny kupovat zahradní hadici.
- Dobře, řekla jsem, že je to i moje vina. - Tak proč to zní, jako bys vinila mě?
- Nevím, promiň. - Zní to tak.
- Mně to tak zní. - Promiň.
SAN FRANCISCO, CA 16:53
Hele.
Myslím, že z toho nemusíme dělat vědu.
Myslím, že jako všechny...
složité, vrstvené, emocionální problémy...
tohle se nejspíš vyřeší samo.
To bylo... rozhodně něco.
Můžu se tě zeptat na něco vážného?
Jak to poznáme,
že máme takový vztah, jaký chceme mít?
To nevím. Já...
Asi to poznáme, až to uvidíme.
Protože se asi nikdy nedostanu do bodu, kdy mi bude příjemné
tě zatěžovat všemi smutnými věcmi v mém životě.
Ale některé z těch smutných věcí jsou i moje.
Tak se lidi léčí, tati.
Víš? Sdílejí svůj smutek se svými přáteli a lidmi, které mají rádi.
Máma umřela a během dne jsi sbalil všechny její věci,
označil je, uskladnil je pod domem a od té doby jsme o tom nemluvili.
Ať už je správný způsob, jak to udělat, jaký chce,
tohle není on.
- Měla bych jet domů. - Ne, vždyť jsi sem teď přijela.
Nejezdi za tmy. Touhle dobou je to na tom mostě šílený.
Prosím, jen...
Tumáš, vezmi si moje klíče. Přespi u mě.
Ve skříňce je nový kartáček.
A pokud potřebuješ vyvětrat, použij termostat v přízemí.
Ale nezapomeň, že čidlo je až nahoře v podkroví,
takže v celém domě je horko.
A v mrazáku je neotevřený balíček kávy.
Já tě taky miluju.
Elliotte, stará vojno.
Půjdeš si se mnou zakouřit na terasu, než se společně rozloučíme?
Někdy příště.
Můžeš jít, jestli chceš.
Víš, říkal jsem si, že bych možná měl trochu ubrat.
Vím, že se mě chceš zbavit, ale rád bych tu ještě chvíli pobyl.
Tak co, probrali jste to?
Já nevím.
Dobrý.
Těžký. Já jen...
Moc mi to nejde, víš?
Mluvit s ním o... emocionálních věcech.
Jsem v tom špatná.
Ježíši, zlato. Nikdo v tom není dobrý. To je nemožné.
Prostě... buď jsi člověk, který to dělá, nebo jsi člověk, který to nedělá.
A ty se snažíš být ta, která to dělá.
A to je skvělé.
Miluju tě a jsem tak šťastná, že jsme se vzali.
Kámo, kdo to vůbec je?
Kámo, to je tvoje žena Emily.
Správně!
Taky tě miluju, kámo.
Byla to velmi milá dáma.
Vždycky byla nadšená, když uvedli na trh novou příchuť lesku na rty.
A vždycky se ptala na moje děti.
Bude mi moc chybět.
Díky, Arwane.
Flo si nedávno koupila tohle křeslo.
Říkala, že by si přála, aby si ho zkusil každý.
Tak si užijte masáž na počest Flo.
Byla tím nejlepším člověkem...
kterého jsem kdy znala.
V této místnosti není nikdo, kdo by ji nemiloval.
Dokonce i Susan a ta nenávidí všechny.
Každopádně jsem už vyplakaná. Díky všem za vaše krásná slova.
Je tu ještě někdo, kdo by se chtěl podělit o pocity nebo vzpomínky na Flo-Jo?
Florence tu byla jedna z mých prvních kamarádek.
Lidé si myslí, že básníci jsou samotáři, ale ona byla tak milá a přátelská.
Přednedávnem mi s něčím pomohla
a já jsem se nedokázal přimět k přednesu.
Teď mi přijde, že je pravý čas.
„Celý svět jest jeviště a všichni mužové i ženy pouze herci;
vstupují a odcházejí zas
a jeden člověk hrá ve své době mnohé úlohy.
Zprv nemluvně, jež vrňouká a slintá v své chůvy náručí.
Pak plačtivý žák s torbou, s tváří jako jitro stkvoucí,
jenž neochotně plouží do školy se jako plž.
A dále milenec jak výheň stenající,
s žalostnou na obočí své děvy písničkou.
Pak vojín láteřící podivně, jak levhart vousat
žárliv na svou čest a popudlivý, k sváru nakvašen.
Věk šestý, pak schýlil v hubeného šosáka;
má trepky, okuláry na nose a měšec po boku.
A výjev poslední
tu konče divnou, děje plnou hru,
jest druhé dětství, čiré zapomnění,
kde zuby pryč a zrak a chuť a vše.“
Čau, jsi tam ještě? Neodcházej, dokud se nevrátím. Mám dárek.
Celkem 128,61 dolarů.
A ještě... tohle.
Co to je?
Jahodovo-melounová smršť.
Sto solniček.
- Měly by ti vydržet... asi tak pár měsíců. - Jak jsi je sehnala tak rychle?
Promiň, že jsem tě předtím tak odbyla.
Bylo to teď docela těžké. Potřebuješ ještě něco?
PODLE „TAJNÝ AGENT“
Překlad titulků: Kateřina Richard