‫- דיור מוגן פסיפיק ויו -‬
‫היי, בוס. הוויי-פיי התנתק,‬ ‫וכבל הקריאה למצוקה של חדר 204 שוב לא עובד.‬
‫בוקר טוב, ג'יילן. מה שלומך?‬
‫בלחץ בגלל הכבל.‬ ‫-איפסת את המערכת?‬
‫שים עין על שריל.‬
‫אני אתקשר לתמיכה.‬ ‫-בסדר.‬
‫דידי, הוויי-פיי לא עובד.‬
‫אנחנו מטפלים בזה. בדקי שוב בקרוב.‬ ‫-שלי לא נדלק.‬
‫זו חפיסת קלפים, סאם.‬
‫דרק, היי. זו דידי.‬
‫כן, ניחשת נכון.‬ ‫בסדר. נתראה בעוד עשר דקות.‬
‫היי, אתה מטפל גם בענייני וויי-פיי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מישהו יודע למה הוויי-פיי מתנתק?‬
‫זה לא כזה כמו קסם?‬
‫אני כזו מגושמת.‬
‫תודה, ודרך אגב,‬
‫הכומר דייוויד עוד לא הגיע‬ ‫וקבוצת לימוד התנ"ך שלו מחכה.‬
‫בסדר, אתקשר אליו.‬
‫לא, לא אליך. כבר התקשרתי אליך.‬
‫אני מדברת איתך עכשיו. פשוט תגיע.‬
‫דידי, כל יום את מעוררת בי‬ ‫כל כך הרבה השראה‬
‫עם הקשיחות שלך והחוכמה שלך.‬
‫ביאטריס, תראי. הנה סרחיו.‬
‫סרחיו, בוקר טוב!‬
‫מה שלומך?‬
‫סוזן, את במשרד שלי.‬
‫מועצת הדיירים אישרה‬ ‫את תוכנית האבטחה החדשה שלי.‬
‫אנחנו צריכים לעבור עליה יחד.‬
‫זה ייקח כשעתיים.‬
‫אולי פשוט תיתני לי לעבור על זה?‬ ‫-בסדר.‬
‫את רוצה לשמוע משהו מוזר?‬
‫למה לא?‬
‫נגמרו לנו המלחיות.‬
‫כאילו, לא המלח, אלא...‬
‫הדברים שמנערים. כן.‬ ‫נשארו לנו עשר יחידות.‬
‫כמה היו לנו?‬
‫לא יודע. חמישים?‬
‫איבדנו 40 מלחיות?‬
‫כן.‬ ‫-מה לעזאזל, דניס?‬
‫זו לא אשמתי.‬
‫טוב, אני צריכה לטפל בוויי-פיי.‬ ‫אני אזמין עוד.‬
‫תן לי את זו שאדע מה להזמין.‬
‫טוב, אבל אזדקק לזה בחזרה‬ ‫לפני ארוחת הצהריים.‬
‫אנחנו מצטערים.‬ ‫לא ניתן להשלים את השיחה שלך...‬
‫בוקר טוב.‬
‫חדר 826.‬
‫לעזאזל.‬
‫- "קפה פילז" -‬
‫- האיש שלי בפנים -‬
‫בוקר טוב, קאל.‬
‫בוקר טוב, צ'אז.‬
‫היי, הסוודר שלך לא מכופתר נכון.‬
‫תתעשת על עצמך, ניואנדייק. תודה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-שלום.‬
‫איפה פלורנס?‬
‫בטח עדיין ישנה.‬
‫היא מתכננת את מסיבת הרווקות‬ ‫בלי הפסקה כבר שלושה ימים.‬
‫אם כבר מדברים,‬ ‫חשבתי, למסיבת הרווקים,‬
‫או שנעשה ארוחת סטייקים קלאסית‬ ‫ב"ג'ונס גריל",‬
‫או שניקח אוטובוס מסיבות להוטרס.‬
‫זהירות. פנו דרך.‬
‫מכאן.‬
‫בהמשך, מימין.‬
‫- אמבולנס -‬
‫מה קרה?‬
‫פלורנס הלכה?‬
‫אני מצטערת, ג'יני.‬ ‫אני לא יכולה לחשוף מידע רפואי אישי.‬
‫אז... זה יום עצוב.‬
‫יום עצוב מאוד.‬
‫חגיגת החיים לזכרה של פלורנס‬ ‫תתקיים מחר בערב.‬
‫זה בטח יהיה ארוך.‬ ‫היו לה הרבה חברים.‬
‫מכיוון שרוברט הועבר,‬ ‫התפנה חדר במחלקת הטיפול במתמודדי הזיכרון.‬
‫אז גלאדיס תעבור לשם מחר.‬
‫זה משאיר שני חדרים פנויים במגדל הראשי.‬
‫אנשי התחזוקה צריכים‬ ‫להתחיל לעשות שם ניקוי יסודי.‬
‫וגם, איכשהו, נעלמו בערך 40 מלחיות.‬
‫אשמח לקבל רשימת חשודים,‬
‫החל מכל מי שנשמע ממולח במיוחד לאחרונה.‬
‫זה הכול נכון לכרגע. תודה לכולם.‬
‫הפתעה. היי, מתוקה.‬
‫היי. מה אתה עושה כאן?‬ ‫הכול בסדר עם התיק?‬
‫הכול טוב.‬
‫לא קורה היום שום דבר מיוחד,‬ ‫ורציתי לראות אתכם,‬
‫אז עליתי על רכבת.‬
‫נהדר. אני שמחה שאתה כאן.‬
‫אתה יודע, יש לי סופ"ש מטורף.‬ ‫-תודה.‬
‫יש לי מיליון סידורים לעשות.‬
‫לא אטריד אותך בכלל.‬ ‫כמו טפט על הקיר.‬
‫אתם מכינים ארוחת ערב?‬
‫כי קיוויתי שנאכל אוכל סיני, אולי?‬
‫אני מזמין. איפה הנכדים החתיכים שלי?‬
‫בסדר.‬
‫זה כל מה שאתה אוכל?‬ ‫-אחי, אכלתי קורנפלקס.‬
‫מה? מתי?‬
‫לפני בערך 20 דקות.‬
‫לא, אבא. שב, בבקשה.‬
‫הילדים יעזרו לי לפנות כלים, נכון?‬
‫הילדים יעזרו לי?‬ ‫-אם סבא לא חייב לפנות, למה אנחנו כן?‬
‫כן.‬ ‫-זה הגיון בסיסי, אחי.‬
‫תודה, אבא. אני מעריכה את זה.‬ ‫-אלוהים, אחי.‬
‫תתעשתי על עצמך, ניואנדייק.‬
‫אבא שלך בסדר?‬
‫זה פשוט מוזר‬ ‫שהוא פתאום צץ משום מקום, נכון?‬
‫נראה לי שהוא בסדר.‬
‫התזמון שלו ממש גרוע.‬
‫יש לי בערך מיליארד דברים לעשות מחר.‬
‫אני יכול לעזור במה שצריך.‬ ‫-לא ישנה לו שאני לא נמצאת.‬
‫הוא מבלה זמן איכות משמעותי ועמוק‬
‫עם נכדיו.‬
‫אלוהים!‬
‫אחי.‬ ‫-לא!‬
‫הבקעתי, גבר.‬ ‫-לא, עשית גול עצמי.‬
‫רגע. שקט.‬
‫אני צריך לענות.‬
‫היי. היי.‬ ‫-איפה אתה?‬
‫היית אמור להיות פה לפני שעתיים.‬
‫נכון. ולא יכולתי להגיע כי אני בסקרמנטו.‬
‫מה?‬
‫תראי, הייתי צריך לנקות את הראש,‬ ‫אז באתי לאמילי ללילה.‬
‫צ'ארלס, לא, סיכמנו...‬ ‫-היי, ג'ולי.‬
‫זה היה שבוע קשה מאוד,‬
‫עם גלאדיס שדוכעת ועכשיו פלורנס.‬
‫אני רוצה להיות עם המשפחה שלי,‬ ‫אז זה מה שאני עושה.‬
‫בסדר. אני מבינה.‬
‫אתה חוזר מחר?‬
‫כן. אחזור מחר. נתראה.‬
‫אלוהים!‬
‫אמרתם שתעצרו את המשחק.‬ ‫מה אתם עושים?‬
‫מאה ארבעים וארבע?‬
‫זה 100 יותר ממה שאני צריכה.‬
‫בסדר. שיהיה. אני אקח את המארז הזה.‬
‫מתי תוכלי להביא לי אותו?‬
‫עשרה שבועות?‬
‫אוקיי. כן. בסדר.‬
‫אני אמלא את המסמכים.‬
‫לא, תודה לך, ג'נט.‬
‫היי, ריק. מה קורה?‬
‫כן. בטח.‬
‫אני אלך לשם עכשיו.‬
‫- משרדי ההנהלה של פסיפיק ויו‬ ‫10:35 בבוקר -‬
‫היי, דידי. אני מצטער שנאלצת להמתין.‬
‫יום עמוס היום.‬ ‫היו לי שלוש פגישות אחת אחרי השנייה.‬
‫וואו. מטורף.‬
‫כן. טוב. בואי נעלה למעלה.‬
‫תודה שבאת, דידי. רוצה קפה?‬
‫כן. בטח.‬
‫אספרסו? מקיאטו? לאטה?‬
‫אוקיי. כן, לאטה, בבקשה.‬
‫נהדר. חלב רזה, שקדים, סויה,‬ ‫שיבולת שועל, חלב דל שומן?‬
‫אני מתחרטת עכשיו.‬ ‫מה שהכי קל. תודה.‬
‫הכול קל. אני רק לוחצת על כפתור.‬
‫בסדר. לבחירתך.‬
‫אוקיי. פשוט אתחיל.‬
‫אז תאגיד "דיון מוגן פסיפיק ויו"‬ ‫נכנס לשותפות אסטרטגית‬
‫עם ביינום סאות'ווסט.‬
‫אלוהים. אתם אי פעם‬ ‫מפסיקים להתמזג ולרכוש‬
‫ולהצטמצם ולעשות ארגון מחדש?‬
‫לא ממש. לא.‬
‫נהדר. הם משתלטים עלינו,‬ ‫או שאנחנו עליהם?‬
‫טוב, זו שותפות אסטרטגית.‬
‫הם משתלטים עלינו.‬
‫אבל זה טוב בשבילך‬
‫כי המשרדים הראשיים שלהם‬ ‫נמצאים באיי הבהאמה,‬
‫אז הם מחפשים מישהו‬ ‫שינהל כאן, את אזור סן פרנסיסקו.‬
‫אתה רוצה שאעבוד כאן בתאגיד?‬
‫אני לא יודעת‬ ‫איך לעשות את זה.‬
‫אל תצטנעי, דידי.‬ ‫כולנו יודעים כמה את טובה.‬
‫זה יהיה שכר גבוה יותר.‬
‫שעות עבודה טובות יותר.‬
‫את עובדת בשטח כבר 12 שנים.‬
‫את לא רוצה הפסקה מכל הלחץ הזה?‬
‫תודה רבה.‬
‫אתה יודע, זה העניין,‬ ‫ריק, ואני לא מתכוונת לזלזל.‬
‫התאגיד מבאס.‬
‫הבירוקרטיה מטורפת.‬
‫בזבזתי ארבע שעות‬ ‫בניסיון לגרום לכם לקנות מלחיות.‬
‫בסדר. טוב, תעבדי כאן‬ ‫ותתקני את זה מלמעלה, נכון?‬
‫תהיי האדם שהופך את תהליך‬ ‫הזמנת המלחיות לפשוט יותר עבור המנהלים.‬
‫לעזאזל, זה טוב.‬
‫יש מכונות בכל קומה.‬
‫היי, המלחיות?‬ ‫-אני עובדת על זה.‬
‫קדימה! כן!‬ ‫-אלוהים!‬
‫כן! הבקעתי!‬ ‫-אלוהים ישמור!‬
‫לא!‬ ‫-אלוהים ישמור.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫מה?‬
‫אלוהים.‬
‫סבא?‬
‫מה קרה?‬
‫ניצחת.‬
‫אני פשוט שמח בשביל מכונית הכדורגל שלי‬ ‫והכובע הקטן שלה, זה הכול.‬
‫אבל... למה אתה בוכה?‬
‫עבר עליי שבוע ממש קשה.‬
‫היי, בוס. יש לך שנייה?‬
‫כן. מה קורה?‬
‫את יודעת שאני מסיע‬ ‫את אליוט כל שבוע לקנות סיגרים?‬
‫אני מרגיש לא בנוח לקחת אותו עכשיו‬ ‫בגלל האבחון של הסרטן שלו.‬
‫אתה לא יכול לדבר‬ ‫על בעיות הבריאות של אליוט. זה פרטי.‬
‫הוא מדבר על זה כל הזמן.‬
‫אני מחליט מה רואים.‬ ‫יש לי סרטן.‬
‫נקודה טובה.‬
‫כל אחד מתמודד אחרת‬ ‫עם חדשות רעות, נכון?‬
‫כלומר, יש אנשים שבוכים.‬ ‫יש אנשים שלא.‬
‫יש אנשים שמעשנים סיגרים והופכים לבריונים.‬
‫אליוט הוא אדם בוגר.‬ ‫אתה לא יכול להתייחס אליו כאל ילד.‬
‫אני יודע. זה פשוט מרגיש שגוי‬ ‫לעזור לו לקנות משהו שידרדר את בריאותו.‬
‫בסדר. אני אסיע אותו היום.‬
‫תודה.‬
‫זה הכול?‬
‫עוד שאלה אקראית.‬
‫האם לנהל רומן בין העובדים...‬
‫זה נחשב ל...‬
‫מה העמדה שלך...‬
‫זה בסדר, או...?‬
‫ובכן, באופן רשמי, התאגיד נוטה‬ ‫לאסור על דברים כאלה.‬
‫נכון.‬
‫ולכן כולם שונאים את התאגיד.‬
‫החיים קצרים. תחיה אותם.‬
‫היי, טבית'ה. בוקר טוב.‬
‫היי, דידי.‬
‫לך תביא לי מיץ.‬
‫יש לי סרטן.‬
‫היי, תוכל לעשות לי טובה‬ ‫ולהוציא את הצינור החוצה?‬
‫טוב.‬
‫ג'ייס?‬
‫כן?‬
‫תוכל לעשות את זה עכשיו, בבקשה?‬ ‫-כן.‬
‫ג'ייס?‬
‫אחי, את אובססיבית לגבי הצינור הזה. תתקדמי.‬
‫סבא אמר לי להגיד לך‬ ‫שהוא יצא להביא קפה.‬
‫אוקיי.‬ ‫-הוא בסדר?‬
‫הוא בסדר. למה אתה שואל?‬
‫כי חברה שלו נפטרה.‬
‫מה? מי?‬
‫פלורנס. ז"ל.‬
‫אוי, לא. פלורנס נפטרה?‬
‫כן, אחי. תישארי בעניינים.‬ ‫-רגע, מאיפה אתה יודע?‬
‫סבא בכה, ושאלנו אותו למה.‬ ‫הוא לא הסכים לספר לנו.‬
‫אבל פשוט המשכנו לשאול. ואז הוא סיפר לנו.‬ ‫-על מה אתם מדברים?‬
‫אימא לא ידעה למה סבא היה עצוב.‬ ‫-כי פלורנס מתה.‬
‫אחי, זו נשיקה ששף עושה על אוכל.‬
‫או כי סי.ג'יי. עובר לסיביר.‬
‫סינגפור. תעשה שיעורי בית.‬
‫שתוק.‬ ‫-מי זה סי.ג'יי, לעזאזל?‬
‫הוא מספר לכולם בבית הזה‬ ‫על הבעיות שלו חוץ מלי?‬
‫לא התאפשר לו‬ ‫כי היית בסידורים כל היום.‬
‫אל תאשימי את היורה.‬
‫אתה מתכוון, "אל תירי בשליח"?‬
‫שיהיה. היורה חייב לירות.‬
‫בדוק.‬
‫היי, אימא אמרה לקחת את הצינור החוצה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫היה ממש נחמד לבקר. תודה על האירוח.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫למה את שוא... כלומר, מה את...?‬
‫פשוט הילדים סיפרו לי שחברה שלך נפטרה.‬
‫כן.‬
‫עצוב.‬
‫עצוב מאוד.‬
‫תחנת הדלק שהייתה פעם של "ארקו"‬ ‫היא של "שברון" עכשיו.‬
‫מתי זה קרה?‬
‫העניין הוא, שהייתי רוצה‬ ‫שכשמשהו עצוב קורה לך‬
‫שתרגיש שאתה יכול לדבר איתי על זה.‬
‫וזו לא אשמתך שאתה לא.‬
‫זה... מי שאנחנו.‬
‫תמיד קורה שאתה נמנע מלשתף אותי‬
‫ואז אני נמנעת מלשתף אותך,‬ ‫ואז אנחנו לא...‬
‫זה... פשוט שלא יוצא לנו‬ ‫או שאנחנו לא מצליחים... לשתף.‬
‫ואני רוצה שנצליח... לשתף.‬
‫טוב, נראה לי שאת צודקת.‬
‫ובהחלט כדאי שנדבר על זה יותר‬ ‫בביקור הבא שלי.‬
‫את צריכה...‬
‫פספסת את הפנייה לתחנת הרכבת.‬
‫אתה לא חוזר ברכבת.‬
‫אני אסיע אותך בחזרה לסן פרנסיסקו,‬ ‫וזה הולך לקרות עכשיו.‬
‫שנינו נשתף.‬
‫ובכן...‬ ‫-כל אחד מאיתנו.‬
‫היי, איפה ג'יילן?‬ ‫הוא אמור לקחת אותי לחנות הטבק.‬
‫הוא באמצע משהו.‬ ‫אני אקח אותך היום.‬
‫תראה את זה.‬
‫אני רק רוצה מלחיות חדשות,‬
‫והחברה מאלצת אותי למלא טופס‬ ‫כאילו אני לוקחת משכנתה.‬
‫תודה, אובמה.‬
‫אוי, לא. היית רציני.‬
‫טוב. בסדר, בוא נזוז.‬
‫טוב, אז מה שלומך?‬
‫יש לי סרטן.‬ ‫-שמעתי.‬
‫זה מה שאני חושבת.‬ ‫זה כאילו שאימא הייתה הדבק הרגשי שלנו.‬
‫אז בלעדיה, אתה ואני פחות מחוברים.‬
‫כי הדבק נעלם.‬
‫או... זה כאילו שאנחנו קשת מאבנים,‬
‫ואימא הייתה...‬
‫איך קוראים לזה? אבן ראשה?‬
‫השתמשת הרגע במונח אדריכלי.‬
‫נכון.‬
‫את רוצה לשמוע סיפור מדהים‬
‫על קשת קתדרלה בת 900 שנה בבלגיה?‬
‫וואו. זה נשמע כל כך משעמם.‬
‫אני צריכה לגלות‬ ‫שחברה שלך נפטרה מהילדים שלי?‬
‫כבר הייתי עצוב,‬
‫והרגשתי שאין סיבה להעציב גם את אמילי.‬
‫יש לך חיים שופעים ועמוסים,‬ ‫עם העבודה שלך והילדים וג'ואל.‬
‫והדבר האחרון שאני רוצה להיות זה נטל.‬
‫אבל, אבא, זה בדיוק העניין.‬ ‫הנטל הוא בזה שאנחנו לא מתקשרים.‬
‫הריחוק בינינו הוא שמהווה לי נטל.‬
‫האמת היא שמעולם לא חשבתי על זה ככה.‬
‫וואו.‬
‫כן. אז, אתה יודע, כש...‬
‫סלח לי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫התכוונתי להאזין לתוכנית של עזרא קליין.‬
‫חשבתי שפתרנו את העניין.‬
‫פתרנו אותו, נכון?‬
‫בקושי התחלנו.‬
‫מה שלום וירג'יניה?‬
‫אי אפשר לנחם אותה,‬ ‫ואני מרגיש שאני לא יכול לעזור לה.‬
‫כל מה שאתה יכול לעשות‬ ‫זה להיות שם לצידה כשהיא זקוקה לך.‬
‫מה שהיא צריכה זה יותר זמן עם פלורנס,‬
‫ואני לא יכול לתת לה את זה.‬
‫אני זוכרת שכשאימא שלי נפטרה,‬
‫חשבתי,‬
‫"רק עוד חמש דקות."‬
‫מה שהייתי מוכנה לתת‬ ‫בשביל עוד חמש דקות איתה.‬
‫זה כל מה שכולנו באמת רוצים, נכון?‬
‫יותר זמן עם האנשים שאנחנו אוהבים.‬
‫ג'יני אהבה את פלורנס, והיא אוהבת אותך.‬
‫אלוהים יודע למה, אבל זה נכון.‬
‫טוב, אני אחכה ברכב.‬
‫ממש מסריח כאן.‬
‫אז באת לבית שלי כדי לא לדבר?‬
‫ובכן, כן, אני מניח, כן.‬
‫כן, אתה מבין, אבא, זו בעיה.‬
‫כשאתה מעוניין‬ ‫להימנע מלהרגיש את הרגשות שלך,‬
‫אז אתה מחפש את חברת הבת שלך?‬
‫בסך הכול רציתי יום חופש מהחקירה,‬
‫מהעצב, מהכול.‬
‫למה כל כך קשה להבין את זה?‬
‫ג'ולי הבינה את זה.‬
‫"ג'ולי הבינה"?‬
‫אז דיברת עם הבת המזויפת שלך במקום איתי?‬
‫את...‬
‫א', בבקשה אל תגידי לי שאת מקנאה בה,‬
‫ו-ב', לפחות היא מצהירה בגלוי‬ ‫שהיא לא רוצה לדבר על דברים כאלה.‬
‫אבל איתך, תת סעיף ב',‬ ‫אני מגיע אלייך הביתה,‬
‫ואת נעלמת.‬
‫את מקדישה שלוש שעות‬ ‫בניסיון למצוא צינור גינה חדש.‬
‫בסדר, אני אמרתי בהתחלה שזאת גם אשמתי.‬
‫אז למה זה נשמע‬ ‫כאילו את מאשימה אותי?‬
‫אני לא יודעת. אני מתנצלת.‬ ‫-כן.‬
‫זה נשמע לי ככה.‬ ‫-אני מתנצלת.‬
‫- סן פרנסיסקו, קליפורניה‬ ‫16:53 -‬
‫היי.‬
‫בכנות, אני לא חושב שאנחנו צריכים לדאוג.‬
‫אני חושב שכל...‬
‫הבעיות המורכבות והרגשיות...‬
‫הן פשוט יפתרו מעצמן.‬
‫טוב, זה היה... בהחלט משהו.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה רצינית?‬
‫איך נדע שהצלחנו ליצור‬ ‫את סוג הקשר שאנחנו רוצים שיהיה לנו?‬
‫אני לא יודעת. אני...‬
‫אני חושבת שנדע כשזה יקרה.‬
‫כי אני לא חושב שאני אי פעם ארגיש בנוח...‬
‫להכביד עלייך עם כל הדברים העצובים בחיי.‬
‫אבל חלק מהדברים העצובים האלה הם גם שלי.‬
‫ככה אנשים מחלימים, אבא.‬
‫אתה מבין? הם חולקים את העצב שלהם‬ ‫עם החברים והאנשים שהם אוהבים.‬
‫כלומר, אימא נפטרה, ותוך יום אחד,‬
‫ארזת את כל הדברים שלה,‬ ‫מיינת ואחסנת הכול מתחת לבית,‬
‫ומאז לא דיברנו על זה.‬
‫לא משנה מה הדרך הנכונה לעשות את זה,‬
‫זאת לא הדרך.‬
‫אני צריכה לנסוע חזרה הביתה.‬ ‫-לא. עשית את כל הדרך עד לכאן.‬
‫אל תנהגי בחושך.‬
‫יש עומס תנועה מטורף על הגשר בלילה.‬
‫בבקשה, פשוט...‬
‫קחי את המפתחות שלי. תישני אצלי.‬
‫יש מברשת שיניים נוספת.‬
‫ואם את צריכה אוויר,‬
‫התרמוסטט למטה‬ ‫הוא זה שתרצי להשתמש בו.‬
‫אבל זכרי, החיישן נמצא למעלה בעליית הגג‬
‫כך שכל הבית מתחמם.‬
‫ויש שקית קפה סגורה במקפיא.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫אליוט, איש יקר.‬
‫תצטרף אליי לעשן על המרפסת‬ ‫לפני שנחלוק כבוד קהילתי?‬
‫אני אוותר.‬
‫אתה יכול ללכת אם אתה רוצה.‬
‫את יודעת, חשבתי‬ ‫אולי להפחית קצת עם העישון.‬
‫אני יודע שאת מתה להיפטר ממני,‬
‫אבל אני חושב‬ ‫שאני רוצה להישאר כאן עוד קצת.‬
‫איך עברה השיחה הרצינית?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היה טוב.‬
‫היה קשה. אני פשוט...‬
‫אני גרועה בזה. אתה מבין?‬
‫לדבר איתו על... דברים רגשיים.‬
‫אני פשוט... אני גרועה בזה.‬
‫אוי, מותק. אף אחד לא טוב בזה.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫זה פשוט... או שאתה טיפוס שעושה את זה,‬
‫או שאתה טיפוס שלא עושה את זה.‬
‫ואת רק מנסה להיות הטיפוס שעושה את זה.‬
‫וזה מדהים.‬
‫אני אוהבת אותך,‬ ‫ואני כל כך שמחה שאנחנו נשואים.‬
‫אחי, מי זה בכלל?‬
‫אחי, זו אשתך, אמילי.‬
‫אה, כן!‬
‫גם אני אוהב אותך, אחי.‬
‫היא הייתה אישה נחמדה מאוד.‬
‫היא תמיד התרגשה‬ ‫כשלשפתון צ'אפסטיק יצא טעם חדש.‬
‫והיא תמיד שאלה על הילדים שלי.‬
‫אני אתגעגע אליה מאוד.‬
‫תודה, ארואן.‬
‫פלו בדיוק קנתה את הכיסא הזה לעצמה.‬
‫היא אמרה שהיא רוצה‬ ‫שכולם יוכלו לנסות אותו.‬
‫אז פנקו את עצמכם עם עיסוי לכבוד פלו.‬
‫היא הייתה האדם הכי טוב...‬
‫שאי פעם הכרתי.‬
‫אין אדם אחד בחדר הזה שלא אהב אותה.‬
‫אפילו סוזן, והיא שונאת את כולם.‬
‫בכל אופן, בכיתי מספיק.‬
‫תודה לכולכם, על המילים היפות.‬
‫עכשיו, האם יש עוד מישהו שרוצה לחלוק רגשות‬
‫או זיכרונות על פלו-ג'ו שלנו?‬
‫פלורנס הייתה מהחברים הראשונים שרכשתי כאן.‬
‫אנשים חושבים על משוררים כטיפוסים מתבודדים,‬
‫אבל היא הייתה...‬ ‫היא הייתה כל כך נחמדה וחברותית.‬
‫לפני כמה זמן היא עזרה לי במשהו,‬
‫ולא הצלחתי להוציא את זה לפועל.‬
‫עכשיו זה נראה כמו הזמן הנכון.‬
‫"כל העולם במה,‬ ‫וכל הגברים והנשים רק שחקנים.‬
‫"יש להם יציאות וכניסות,‬
‫"וכל איש בימיו ממלא תפקידים רבים.‬
‫"ראשית כול, העולל,‬ ‫פועה ומקיא בזרועותיה של האומנת.‬
‫"ואז התלמיד המתלונן, עם הילקוט שלו‬
‫"ופרצוף בוקר רחוץ,‬ ‫זוחל כמו חילזון בחוסר רצון לבית הספר.‬
‫"ואז בא המאהב,‬
‫"נאנח כמו כבשן‬
‫"ומזמר בלדה בוכיה‬ ‫על גבותיה של אהובתו.‬
‫"ואז חייל, מלא בשבועות משונות‬ ‫ומזוקן כמו נמר,‬
‫"לא יפגעו לו בכבוד,‬ ‫מהיר להתלקח ונדלק לריב.‬
‫"בדור השישי המחזה עובר‬
‫"אל הישיש המטושטש, כחוש בנעלי בית‬
‫"עם משקפיים על החוטם וארנק צמוד למותן.‬
‫"תמונה אחרונה מכול‬
‫"אשר נועלת מחזה מוזר ורב-תהפוכות זה‬
‫"היא ילדות שנייה‬
‫"ושכחה גמורה,‬
‫"ללא שיניים, ללא עיניים,‬ ‫ללא טעם, ללא כלום."‬
‫היי, אתה עדיין שם?‬
‫אל תעזוב עד שאחזור.‬ ‫יש לי מתנה.‬
‫סה"כ 128.61 דולר.‬
‫וגם... זה.‬
‫מה זה?‬
‫מסטיק פיצוץ בטעם אבטיח תות.‬
‫מאה מלחיות.‬
‫זה אמור להספיק לך לכמה חודשים, אני מניחה.‬
‫איך השגת אותן כל כך מהר?‬
‫תקשיב, אני מצטערת‬ ‫שהייתי קצרה איתך קודם.‬
‫אלה היו יומיים קשים.‬ ‫יש עוד משהו שאתה צריך?‬
‫- בהשראת "החפרפרת" -‬
‫תרגום כתוביות: סיון שפירא‬