Nettet er nede, og alarmsnoren på rom 204 virker ikke.
God morgen. Hvordan går det?
- Snora stresser meg. - Har du tilbakestilt systemet?
Bare pass på Cheryl.
- Jeg ringer IT. - Ok.
Didi, wifien virker ikke.
- Vi fikser det. - Min slår seg ikke på.
Det er en kortstokk.
Derek. Det er Didi.
Ja, du gjettet riktig. Ok. Vi ses om ti minutter.
Kan du fikse wifi-greier også?
Jeg vet ikke.
Vet noen hvorfor wifien streiker? Er det ikke som trylling?
Jeg er så klønete.
Takk. Fader David har ikke kommet og bibelgruppen hans venter.
Ok, jeg ringer ham.
Nei, ikke deg. Vi snakker jo sammen. Bare kom hit.
Du inspirerer meg hver dag med din tøffhet og skarpsindighet.
Se. Det er Sergio.
Sergio, god morgen!
Hvordan går det?
Susan, du er på kontoret mitt.
Beboerrådet har godkjent min nye sikkerhetsplan.
Vi bør gå over den sammen.
Det tar to timer.
- Bare gi den til meg. - Greit.
Vil du høre noe rart?
Hvorfor ikke?
Vi er tomme for saltbøsser.
Ikke salt, men...
De greiene. Bøssene. Vi har ti igjen.
Hvor mange hadde vi?
- Femti? - Har vi mistet 40 saltbøsser?
- Ja. - Hva faen, Dennis?
- Det er ikke min feil. - Jeg må fikse wifien nå.
Jeg bestiller flere. Få den som referanse.
Ok, men jeg må ha den tilbake før lunsj.
Den du ringer kan ikke nås for øyeblikket...
Morn.
Rom 826.
Pokker.
God morgen, Cal.
God morgen, Chaz.
Genseren din er knept feil.
Ta deg sammen, Nieuwendyk. Takk.
Morn.
- Morn. - Hallo.
Hvor er Florence?
Sover sikkert lenge.
Hun har planlagt utdrikningslaget uten stans i tre dager.
På utdrikningslaget kan vi enten ta en eksklusiv biffmiddag på John's Grill
eller ta en partybuss til Hooters.
Pass på. Unna vei.
Denne veien.
Øverst til høyre.
AMBULANSE
Hva skjedde?
Har Florence gått bort?
Jeg kan ikke gi ut andres helseopplysninger.
Så... En trist dag.
Veldig trist dag.
Firenzes minnestund blir i morgen kveld.
Den blir nok lang. Hun hadde mange venner.
Siden Robert ble overført, er det et ledig rom på hukommelsesenheten.
Gladys tar det.
Vi har da to ledige rom i hovedfløyen. Vedlikehold vasker og gjør klar rommene.
I tillegg mangler vi 40 saltbøsser.
Jeg vil ha en liste over mistenkte. Kanskje dere har sett en hjort.
Det var alt for nå. Takk.
Overraskelse. Hei, vennen.
Hei. Hva gjør du her? Er alt i orden med saken?
Alt i orden.
Det skjer ingenting i dag og jeg ville treffe dere,
så jeg hoppet på toget.
Flott. Jeg er glad du er her.
Det er en travel helg. Jeg har en million ærend.
Jeg skal ikke plage deg.
Lager du middag i kveld? Jeg har lyst på kinesisk.
Jeg spanderer. Hvor er mine kjekke barnebarn?
Greit. Skal du ikke spise mer?
- Jeg spiste frokostblanding. - Hva? Når?
For 20 minutter siden.
Nei, pappa. Blir sittende.
Ungene hjelper meg med oppvasken.
- Skal dere hjelpe? - Hvis bestefar ikke må, hvorfor må vi?
- Ja. - Det er logisk, bro.
- Takk. Jeg setter pris på det. - Herregud, bro.
Ta deg sammen, Nieuwendyk.
Går det bra med faren din? Det er rart at han kom uanmeldt.
Jeg tror han har det bra. Timingen hans er upåklagelig.
Jeg har mye å gjøre i morgen.
- Jeg kan hjelpe. - Han bryr seg ikke om at jeg er borte.
Han tilbringer meningsfylt kvalitetstid med barnebarna sine.
Herregud.
- Bro. - Nei!
- Jeg scoret. - Nei, du scoret for oss.
Vent litt. Hysj.
Jeg må ta denne.
- Hei. - Hvor er du?
Du skulle vært på kontoret mitt.
Jeg kunne ikke komme fordi jeg er i Sacramento.
Hva?
Jeg måtte klarne hodet, så jeg overnatter hos Emily.
- Nei, Charles. Jeg sa... - Julie...
De har vært en vanskelig uke
med Gladys tilstand som forverres og nå Florence.
Jeg vil være med familien min.
Greit. Jeg forstår det. Drar du tilbake i morgen?
Ja. Tilbake i morgen. Vi ses da.
Herregud!
Dere skulle sette det på pause. Hva gjør dere?
Hundre og førtifire? Det er 100 mer enn jeg trenger.
Greit. Jeg tar et gross. Hvor snart kan jeg få dem?
Ti uker?
Ja. Greit.
Jeg fyller ut papirene.
Nei, takk til deg, Jeanette.
Hei, Rick. Hva skjer?
Ja. Klart det.
Jeg kommer med en gang.
PACIFIC VIEWS HOVEDKVARTER KL. 10.35
Hei, Didi.
Beklager ventetiden. Det har vært en sprø dag.
Jeg hadde tre møter på rad.
Jøss. Sprøtt.
Ja. La oss gå opp.
Takk for at du kom. Vil du ha kaffe?
Ja. Gjerne det.
Espresso? Macchiato? Latte?
Ok. En latte, takk.
Skummet, mandel, soya, havre eller to prosent?
Jeg angrer nå. Det som er lettest.
- Jeg trykker bare på en knapp. - Ok. Du velger.
Jeg skal gå rett på sak.
Pacific View aldershjem inngår et strategisk partnerskap
med Bynum Southwest.
Gud. Slutter dere aldri å slå sammen, kjøpe opp,
downsize og omstrukturere?
Nei, egentlig ikke.
- Spiser de oss eller vi dem? - Det er et strategisk partnerskap.
De spiser oss.
Men det er bra for deg
fordi hovedkvarteret deres er på Bahamas,
så de er på utkikk etter en leder for denne regionen.
Skal jeg jobbe her i hovedkvarteret?
Jeg kan ikke dette.
Ikke vær beskjeden. Vi vet hvor god du er.
Du får høyere lønn.
Bedre arbeidstid.
Du har jobbet på gulvet i tolv år. Vil du ikke ha en pause fra stresset?
Takk.
Her er greia, Rick. Jeg håper ikke du tar dette ille opp.
Firmapolitikk suger.
Det er mye byråkrati.
Det tok fire timer å kjøpe saltbøsser.
Ok. Jobb her og fiks det fra toppen.
Vær den som gjør det lettere å få tak i saltbøsser.
Det var godt.
Én maskin i hver etasje.
- Saltbøssegreia? - Jobber med saken.
- Kom igjen! - Herregud!
- Ja! Jeg scoret! - Herregud!
- Nei! - Herregud.
Herregud.
Hva?
Herregud.
Bestefar?
Hva er i veien?
Du vant.
Jeg er glad for fotballbilen med den lille hatten.
Men hvorfor gråter du?
Det har vært en tøff uke.
Hei. Har du et øyeblikk?
Ja. Hva skjer?
Jeg kjører Elliott på sigarhandel hver uke.
Det føles rart å kjøre ham på grunn av kreftdiagnosen.
Du kan ikke snakke om Elliots helseproblemer.
Han snakker om det.
Jeg styrer kontrollen. Jeg har kreft.
Godt poeng.
Alle takler dårlige nyheter ulikt.
Noen gråter, andre ikke.
Noen røyker sigarer og blir bøller.
Han er voksen. Du kan ikke infantilisere ham.
Det føles galt å hjelpe ham med å kjøpe noe som forverrer helsen hans.
Ok. Jeg kjører ham i dag.
Takk.
Er det alt?
Enda et random spørsmål.
Er forhold på arbeidsplassen...
Er det en...
Hva tenker du...
Er det greit eller...
Offisielt sett misliker ledelsen det.
Riktig.
Derfor hater alle ledelsen.
Livet er kort. Lev.
Hei, Tabitha. God morgen.
Hei, Didi.
Hent en juice til meg. Jeg har kreft.
Hei, kan du bære hageslangen ut for meg?
Ok.
Jace?
Ja?
- Kan du gjøre det nå? - Ja.
Jace?
Bro, du er besatt av hageslangen. Kom over det.
Bestefar ba meg si at han kjøper kaffe. Går det bra med ham?
Ja. Hvorfor spør du?
Vennen hans døde.
Hva? Hvem?
Florence. R.I.P.
Å nei. Døde Florence?
- Ja, bro. Følg med. - Hvordan vet du det?
Bestefar gråt, men ville ikke si hvorfor.
- Men vi maste, så sa han det. - Hva snakker dere om?
- Hun visste ikke at bestefar var trist. - Florence døde.
Det er mesterverk-emojien.
Eller fordi C.J. flytter til Sibir.
Singapore. Les en bok.
- Hold kjeft. - Hvem er C.J.?
Forteller han alle om problemene sine unntatt meg?
Han kunne ikke. Du var ute på ærend.
- Ikke skyld på skytteren. - "Ikke skyt budbringeren?"
Samme det. Skyttere skyter.
Sant.
Mamma vil ha hageslangen ut.
Herregud.
KL. 15.13
Takk for at jeg fikk komme.
Sikker på at det går bra?
Ja.
Hvorfor... Jeg mener, hva...
Barna fortalte meg at vennen din døde.
Ja.
Trist.
Veldig trist.
ARCO-stasjonen er en Chevron-stasjon nå.
Når skjedde det?
Når noe trist skjer, skulle jeg ønske du kunne snakke med meg.
Det er ikke din feil at du ikke kan.
Det er oss.
Vi står fast i en loop der du unngår ting, så unngår jeg ting, og så er det ingen...
Vi gjør det bare ikke. Eller klarer ikke å gjøre det.
Jeg vil at vi skal kunne gjøre det.
Vel, jeg tror du har rett.
Vi bør diskutere dette mer på mitt neste besøk.
Du kommer til å...
Du kjørte forbi svingen til togstasjonen.
Du skal ikke ta toget.
Jeg skal kjøre deg til San Francisco, og dette skal skje.
Begge to.
- Vel... - Hver.
Hvor er Jaylen? Han skal kjøre meg til tobakkbutikken.
Han er opptatt. Jeg følger deg i dag.
Se på dette.
Vil jeg ha nye saltbøsser, må jeg fylle ut et langt skjema.
Takk, Obama.
Å nei. Du mente det.
Ok. Da setter vi i gang.
Hvordan går det?
- Jeg har kreft. - Jeg hørte det.
KL. 15.30
Det er som om mamma var det følelsesmessige limet.
Tilknytningen vår er svakere uten henne.
Fordi limet er borte.
Eller så er det som om vi er en bue
og mamma var...
Hva heter det? Hjørnesteinen?
Du brukte nettopp et arkitektonisk begrep.
Det gjorde jeg.
Vil du høre en utrolig historie om en 900 år gammel katedralbue i Belgia?
Det høres så kjedelig ut.
KL. 16.15
Må barna fortelle meg at vennen din døde?
Jeg var allerede trist,
og det var ingen grunn til å gjøre deg trist.
Du har et travelt liv med jobb, barn og Joel.
Det siste jeg vil være er en byrde.
Det er greia. Byrden er at vi ikke kommuniserer.
Jeg føler byrden av å ikke være nær deg.
Jeg har aldri tenkt på det slik.
Ja. Så når ...
Unnskyld meg.
Hva gjør du?
Jeg skulle høre på Ezra Klein.
Jeg trodde vi hadde løst det. Vi løste det, ikke sant?
Vi har så vidt begynt.
- Hvordan har Virginia det? - Hun er utrøstelig.
Jeg klarer ikke å hjelpe henne.
Det eneste du kan gjøre er å være der når hun trenger deg.
Hun trenger mer tid med Florence, og jeg kan ikke gi henne det.
Da moren min døde, tenkte jeg: "Bare fem minutter til."
Jeg ville gitt hva som helst for fem minutter til med henne.
Det er alt vi ønsker, ikke sant?
Mer tid med de vi elsker.
Ginny elsket Florence, og hun elsker deg.
Uforståelig, men hun gjør det.
Jeg venter i bilen.
Det stinker her.
Så du kom hjem til meg for å ikke snakke?
KL. 16.37
Ja, jeg antar det.
Det er et problem, pappa.
Når du vil unngå følelseslivet ditt, så oppsøker du datteren din?
Jeg ville bare ha en fridag fra saken, fra tristheten, fra alt.
Hvorfor er det så vanskelig å forstå? Julie forsto det.
Så du snakket med din falske datter, men ikke med din ekte?
Å, du...
Ikke si at du er sjalu på henne.
Hun sier i det minste rett ut at hun ikke vil snakke om dette.
Men når jeg kommer hjem til deg, så forsvinner du.
Du bruker tre timer på å finne en ny hageslange.
Jeg sa at dette er min feil også.
Hvorfor klandrer du meg?
Jeg vet ikke. Unnskyld.
- Det høres sånn ut. - Unnskyld.
KL. 16.53
Hei.
Jeg tror ikke vi trenger å bekymre oss.
Jeg tror at dette,
som med alle komplekse og innviklede emosjonelle problemer,
vil løse seg selv.
Det var interessant.
Kan jeg spørre deg om noe seriøst?
Hvordan vet vi når vi har det forholdet vi vil ha?
Jeg vet ikke. Jeg tror vi vet det når vi ser det.
Jeg tror ikke at jeg vil bli komfortabel
med å byrde deg med de triste tingene i livet mitt.
Noen av de triste tingene er mine også.
Det er sånn folk leges, pappa.
De deler sorgen med venner og folk de er glad i.
En dag etter at mamma døde
hadde du pakket og lagret alle tingene hennes,
og vi har ikke snakket om det siden.
Det er definitivt ikke riktig måte å gjøre det på.
- Jeg bør dra hjem. - Nei. Du kjørte helt hit.
Ikke kjør i mørket.
Broen er sprø på denne tiden.
Ta nøklene mine.
Sov hos meg. Det er en ekstra tannbørste under vasken.
Hvis du må justere temperaturen, må du bruke termostaten nede.
Men sensorene er på loftet, så hele huset blir varmt.
Det er en forseglet pose med kaffe i fryseren.
Glad i deg også.
Elliott, kompis.
Skal vi ta en røyk på terrassen før vi viser vår medfølelse?
Ellers takk.
Du kan gå om du vil.
Jeg har tenkt at jeg kanskje skal kutte litt ned.
Jeg vet at du vil bli kvitt meg, men jeg vil gjerne bli her litt lenger.
Hvordan gikk praten?
Jeg vet ikke.
Bra.
Vanskelig. Jeg bare...
Jeg er dårlig til det.
Å snakke med ham om emosjonelle ting. Jeg er dårlig til det.
Ingen er flinke til det.
Det er umulig.
Enten er du en person som gjør det, eller en person som ikke gjør det.
Du prøver å være en person som gjør det. Det er fantastisk.
Jeg elsker deg. Jeg er så glad vi er gift.
Bro, hvem er dette?
Bro, det er kona di, Emily.
Det stemmer!
Jeg elsker deg også, bro.
Hun var en veldig hyggelig dame.
Hun var alltid gira når ChapStick lanserte en ny smak.
Hun spurte alltid om barna mine.
Jeg kommer til å savne henne.
Takk, Arwan.
Flo kjøpte akkurat denne stolen.
Hun ønsket at alle skulle få prøve den.
Så ta deg en massasje til ære for Flo.
Hun var den beste personen jeg noensinne har møtt.
Alle i dette rommet elsket henne.
Selv Susan, og hun hater alle.
Jeg er helt utgrått.
Takk for de vakre ordene.
Er det noen andre som vil dele følelser eller minner om Flo-Jo?
Florence var en av de første vennene jeg fikk her.
Folk tenker på poeter som ensomme skapninger,
men hun var så snill og hyggelig.
For en stund siden hjalp hun meg med noe,
og jeg klarte ikke fremføre det.
Dette føles som riktig tidspunkt.
"Verden er en scene,
og alle menn og kvinner er bare skuespillere.
De har sine ankomster og avganger,
og et menneske spiller mange roller i sin tid.
Først som et spedbarn
som gråter og gulper i sykepleierens armer.
Deretter som den sutrete skolegutten med sin sekk
og sitt skinnende morgenansikt, som motvillig går i sneglefart til skolen.
"Og så som elskeren,
som sukker en sørgelig ballade om sin elskedes øyenbryn.
Så som en soldat,
full av merkelige eder og skjegg som en panter,
sjalu i ære, plutselig og rask i krangel."
Den sjette alder er alderen til den magre og gamle mannen
med briller på nesen og lommeur.
Den siste scenen, som setter punktum for hele historien,
er en ny barndom og ren glemsel.
Uten tenner, uten øyne, uten smak, uten alt."
Er du fortsatt der? Ikke dra. Jeg har en gave til deg.
128,61 dollar.
Pluss denne.
Hva er dette?
Jordbær- og vannmelonsmak.
Hundre saltbøsse.
- Det bør vare et par måneder. - Hvordan fikk du dem så fort?
Unnskyld for at jeg var kort tidligere.
Det har vært tøffe dager. Trenger du noe mer?
BASERT PÅ "EL AGENTE TOPO"
Tekst: Veronika Mathisen