29. NAP 9:46
Szóval így állunk most.
Harmincnapnyi megfigyelés, és semmi eredmény.
De van eredmény, Mr. Cubbler.
Sok gyanúsítottat kizártunk.
De egyet sem zárattak be.
Ugyanott vagyunk, ahonnan elindultunk.
Már csak egy kis idő kell. A nyomozás még tart.
Már nyomaik sincsenek.
Holnap benyújtom a biztosítási kárigényt,
és elhozom anyámat abból a pöcegödörből.
Végeztünk.
Egyre inkább úgy tűnik, hogy ez a fickó egy barom.
De sajnos igaza van.
A tolvaj valahogy rájött, hogy ki maga,
és Elliott órájával üzent, hogy gyanakszik magára.
És most a kivárásra játszik. Tudja, hogy nem nyomozhatunk a végtelenségig.
Megoldjuk az ügyet.
- Ne adja fel! - Azt hiszi, azt akarom?
Charles, imádok ügyeket megoldani.
Amint sarokba szorítok egy bűnös bolondot,
rögtön leveri a víz, és elkezd hebegni-habogni:
„Nem tudom, hogy mire célozgat, de ez felháborító!”
Aztán előkapod a cáfolhatatlan bizonyítékot,
és ez teljesen felőrli őket.
Megrendül az önbizalmuk, az egójuk megsemmisül,
teljesen összeroppannak a saját csalárdságuk súlya alatt.
Ez aztán remekül hangzik.
De most nem így lesz.
Szólok Didinek, hogy kiköltözik.
Mára mi a terv?
- Szerda van, a plázába megyünk. - Oké.
Kapcsolódjon ki, vacsorázzon meg, feküdjön le!
Aztán holnap visszakapja a régi életét.
BEÉPÍTETT ÖREGÚR
PACIFIC VIEW IDŐSOTTHON
Figyelem! Csak emlékeztetőül:
egy óra múlva találkozunk az ételudvaron.
Gyorsgyaloglók, ne felejtsenek el hidratálni!
- Jó szórakozást! - Rajt!
Jobbról érkezem.
Hol kezdjük?
Nekem mindegy.
Igazából nem kell semmi. Neked?
Néhány pár zokni.
Tele vagy zoknival.
- Egy férfinak sosem lehet elég zoknija. - Ez nem igaz.
Jártál már itt?
A Szűz Mária-katedrálisban?
Olyan az alakja, mint egy konkvisztádor kalapjáé.
Lenyűgöző.
Én sehol sem jártam.
Mikor ideköltöztem, a fiam megígérte, hogy elvisz várost nézni,
de valahogy sosem volt rá alkalom.
Lépjünk le innét!
Megmutatom neked a várost.
Klassz lesz.
- Mi ütött beléd? - Ki akarom élvezni ezt a napot.
Szórakozom a barátommal. Nálad van a bérleted?
Ha már egyszer belevágunk, akkor csináljuk rendesen!
Ez lesz az.
Stílusosan utazunk.
Kérhetek céges kocsit C.J. kontójára, hogy tudjak közlekedni, míg ő dolgozik.
Eddig még sosem rendeltem.
Ez legalább megéri az árát.
Helló, Emily! Miben segíthetek?
Szólni szeretnék, hogy apám úgy döntött, hozzám költözik.
Holnap reggel kilép innét.
Hűha. Jól van. Ez meglepett.
Úgy tűnt, jól érzi itt magát.
Igen, de van egy üres szobám, így spórolhatunk.
Lehet egy kérdésem?
Történt vele valami? Van valami, amiről tudnom kéne?
Hát, nem igazán jön ki a lakókkal.
Komolyan?
Igen. Hiszen meg is támadták.
Az durva volt.
Értem.
Nagyon sajnálom, hogy elmegy.
Köszönöm.
- Szia, Emily! - Helló!
Susan, ugye?
Susan elnök asszony.
Charles említette, hogy aggódsz a biztonságért.
Igen, de...
Mit szeretne?
Célpont lettem.
Valaki ellopott valami nagyon értékeset a szobámból.
Komolyan?
Beszélgessünk, Susan!
Susan elnök asszony.
Kövess!
- Szedd a lábad! - Jövök.
Az ott az Alcatraz.
Ha már egy nyirkos patkánylyukban kell sínylődnöd,
legalább a kilátás legyen szép.
Figyelj, ha valamikor bent is körbenéznél, elővételben vegyél jegyet!
Be nem teszem a lábam egy kísértetjárta börtönbe.
Nézd! C.J. irodája a legnagyobb szürke épületben van.
Megkért, hogy menjek vele Szingapúrba.
Talált nekem egy szimpatikus idősotthont.
Ejha!
És elmész?
Talán.
Akár a Holdra is költözhetnék.
Ugyanannyi embert ismerek ott, mint Szingapúrban.
Ironikus. Azért költöztem ide, hogy közelebb legyek hozzá.
Az ilyen dolgok úgyis megoldódnak maguktól.
Hol van az Oracle Park?
Az a túloldalon van.
Tényleg!
Te csíped a baseballt, nem?
A néhai nejemet és a fiamat leszámítva,
csak két dolog van, amiért érdemes volt élnem.
Az egyik az 1979-es, C3-as Chevrolet Corvette-m volt.
Csupa fekete bőrbelső, lehajtható tető.
A másik a bérletem a Baltimore Orioles meccseire.
Arra költöttem a bevételeim felét.
De minden pénzt megért.
Szóval igen. Eléggé csípem a baseballt.
Akkor...
Menjünk baseballt nézni!
Gyanús neked? Miért?
Nem tudom. Charles egy hónapja érkezett.
De a sok balhé után beilleszkedett, és én megnyugodtam. Erre most lelép.
Itt valami bűzlik.
Mi négyen kiderítjük, hogy mi.
Az első nap bement Helenhez, akit nem is ismert,
és kiborította a személyes kérdéseivel,
például azzal, hogy biztonságban érzi-e itt magát,
nem sokkal a nyaklánca eltűnése után.
- Erről honnan tudott? - Itt mindenki pletykál.
Igaz.
Aztán Elliott lopással vádolta, és orrba verte a neje elcsábítása miatt.
Elliott őrült.
Igaz. De Charles alapból is fura.
Folyton settenkedik, mindenbe beleüti az orrát.
És a lányával sincs rendben valami, de nem tudok rájönni, hogy mi.
Irodista egy főiskolán, de Rolexet vett az apjának.
Mit gyanítasz, miről lehet szó?
Milyen bűncselekmény történt?
Nem tudom. Csalás. Az idősek gyakran lesznek áldozatai.
E-mailt kapnak a késő csomagjukról,
meg SMS-t a lejáró garanciáról.
Áladóellenőrök hívogatják őket, hogy ha nem fizetnek, dutyiba kerülnek.
Ha Charlesék simliskednének és a pénzre hajtanának,
Elliott pofonja után bepereltek volna minket.
Vagy őt magát.
Charles holnap elmegy. Mit számít mindez?
Itt repül a kismadár.
Jól van, ennyi elég lesz.
- Oké. - Irány a meccs!
- Itt lesz a helyünk. - Igen, a 149-es.
- A 149-es. - Igen.
Támadás!
Gyönyörű ez a stadion.
C.J. is akkora baseballrajongó, mint te?
Bizony ám!
Annak neveltem. Még járni sem tudott, de már kesztyűt vettem neki.
Az ificsapatban is játszott.
Tizenkét évesen elvittem, hogy lássa,
ahogy Cal Ripken megdönti Lou Gehrig pályára lépési rekordját.
Ripken a stadionban rohangált, sokakkal lepacsizott.
Én épp időben toltam előre C.J.-t, hogy vele is lepacsizzon.
Nem semmi.
A fiam utána rám nézett, a szeme csak úgy ragyogott.
Repesett az örömtől.
Ti aztán szerencsések vagytok.
Emilynek és nekem nem nagyon van közös témánk.
De gyakran meglátogat téged.
Drága órát vesz neked, érdekli, hogy vagy.
Ebben igazad van, ez így van.
De ez bonyolult.
Nemrég komolyabban elbeszélgettünk.
Azt akarja...
Azt akarja, hogy új alapokra helyezzük a kapcsolatunkat.
És te azt hiszed, késő az agg ebet táncra tanítani.
Ez az.
Kiejtette.
Inkább befogom, hogy élvezhesd a meccset.
Nem kell, nem igazán értek a baseballhoz.
Az előbb ott mi történt?
- Te most viccelsz? - Miért?
Azért élvezem, mert te is.
- Charles. - Mi van?
Egyedül is megnézhetem, amit szeretek.
Ha körbe akarsz vezetni szíved városában, mutasd meg, hogy neked mitől különleges!
Jól van.
Elliott, félek, hogy nem vettünk elég cipőt.
Én ettől nem félek.
- Szia! - Hol van Charles?
- Beszélnem kell vele. - Lelépett.
- Mi? Miért? - Nem tudom.
Calberttel van. Azt mondta, visszatalálnak.
Didi, kóstoltad már a Wetzel’s perecét?
Én ma, a plázában ettem először, és...
Oké. Ez volt az egész sztori.
Jól van.
KALIFORNIA, EGYESÜLT ÁLLAMOK
KOMMUNIKÁCIÓS IGAZGATÓ
OKTATÓK ÉS MUNKATÁRSAK
BEJÖVŐ VIDEÓHÍVÁS
FOGADÁS
Orange Grove-i Közösségi Főiskola.
HÍVÁS VÉGE
Egy pillanat, Susan.
Carlos? Hogy vagy?
Valaki felhívta a főiskolát a Pacific View-ból, de nem szólt bele.
Nem semmi. Az volt, akire gondolok?
Didi volt az. Elkezdett szaglászni.
Ez elképesztő.
Figyelj, Carlos!
Egy nagyon fontos személynél vagyok.
Visszahívhatlak? Akkor majd mesélhetsz.
Fura érzés, amikor terepen vagy,
mert a kedvességed halálra rémít.
Hihetetlen. Jól van, majd hívlak.
Itt van. Ezt lopták el tőlem.
Egy készlet aranyozott érmet az Alapító atyák képmásával?
Ez igazi ritkaság.
Csak 50 000 szettet vertek.
Ezekben a bizonytalan időkben
az arany a legjobb befektetés a nyugdíjam megőrzésére.
Jól van. Gyorsan összefoglalom. Valaki bejött a kulcsra zárt szobájába,
ellopta a hamis érméket, a pénzt viszont itt hagyta,
ahogy az ékszereket is, aztán kisétált.
Így van.
Hol vannak az érmék?
Mögötted. A szekrényben.
Te szent ég!
Sajnálom.
De már régóta győzködöm Didit, hogy fokozza a biztonságot,
de minden javaslatomra nemet mond.
Csak idő kérdése, hogy valaki megfújja az érméimet.
Susan, ezek senkinek sem kellenek.
Értéktelen vackok.
Ne dőljön be a tévés rémhírkeltésnek!
Nincs semmi baj.
- Szia! - Tudom, miért szaglászik Didi.
Ő a tolvaj.
És próbál rájönni, mit tudsz, mielőtt lelépsz?
Igen. Azért ellenezhette a biztonsági fejlesztéseket,
mert ő az, aki lopkod.
Vagy segít a valódi tolvajnak.
- Indíték? - Sok meló, kis fizu, helyi lakos.
Mondasz valamit. Utánanézek.
Az alulfizetett melósokról jut eszembe, én mikor kapok emelést?
Jaj, ne! Alig hallak. Megan?
Ott vagy? Nem hallak.
Sokszor jártam már itt, de ez a látvány megunhatatlan.
A híd szakértője vagyok.
Vagyis az egyik.
Vannak még mások is.
A hídról írt könyvemnek A Csendes-óceán kapuja a címe.
Tényleg lenyűgöző.
Először egyetemistaként sétáltam át rajta.
Mire átértem a túloldalra, teljesen új ember lettem.
Készen állsz? Jöhet a séta?
Már mindent értek.
Jól van.
Ez egy nagyon hosszú híd.
Menjünk vissza ahhoz a menő kocsihoz!
Helló! Még itt vagyok.
Elkezdem bepakolni apa holmiját.
Esetleg elkészült a papírmunkával?
Igen. És örülnék, ha megejtenénk a kilépő-interjút,
míg aláírja a papírokat.
Itt még olyan is van?
Igen, ez a bevett eljárás.
Azért kell, hogy fejlődhessünk. Tíz perc az egész.
- Jó. Nekem is van pár kérdésem. - Jó. Menjünk az irodámba!
- Jól van. - Szuper.
ARMSTRONG EZREDES
A liget legöregebb fái több mint 1000 évesek.
A legmagasabb fa több mint 90 méteres.
Charles, jópofa fickó vagy, de szörnyen unalmas idegenvezető.
Mintha Victoriát hallanám.
Valahányszor itt jártunk, én a fák vízigényéről fecsegtem,
vagy a gyökérrendszerük fejlődéséről.
Ő annyit mondott: „Charles, kérlek szépen!
Csak fogd be, és élvezd a látványt!”
Bírom Victoriát.
Én is.
Évmilliókkal ezelőtt...
ő is eljött az adománygyűjtő estre, amit az egyetemen tartottunk a múzeumnak.
És órákon át beszélgetett az egyik legfőbb támogatónkkal.
De a fickót csak ő érdekelte.
Ezért Victoria megragadta egy arra járó férfi karját,
és úgy tett, mintha ő lenne az udvarlója.
Pont az egyik docenst kapta el, akinek amúgy arra sem lett volna mersze,
hogy szóba álljon vele.
Nem semmi, hogy így ismerted meg a nejed.
Jó helyen voltam, jó időben.
Csak az ingyen kaja és pia miatt mentem el a rendezvényre.
Mi lett volna, ha otthon maradok?
Mi lett volna, ha pár méterrel odébb állok?
De nem így volt.
Igen, tudom.
Csoda történt.
Ti hogy ismerkedtetek meg?
Elmentem egy buliba.
Megláttam egy gyönyörű nőt.
Egész éjjel flörtöltem vele, mindent beleadtam.
De elkapott egy colost, és azt mondta, ő az udvarlója.
Az ég szerelmére, Calbert!
Szóval ráhajtottam másra, akit el is vettem.
Én éppen próbálok megnyílni neked.
Tudom. Bocsáss meg!
Vakrandi volt.
Rögtön tudtam, hogy ő az igazi.
Margot-nak még voltak kétségei, de aztán megkóstolta a főztömet.
Ez is kész csoda volt.
Minden nagy dolog az életben, ha így visszagondolok rájuk,
igazi csodának tűnik.
Egyetértek.
Nagyon kemény lehet ez a munka.
- Mióta dolgozik itt? - Tizenkét éve. Nyolc éve igazgatóként.
Hűha! Lefogadom, hogy a cégvezető pénzeszsákok nem fizetik meg eléggé.
Hát nem. De nemrég előléptetést ajánlottak.
De nem fogadtam el. Az itteni munka gyümölcsözőbb.
Azt meghiszem.
„Gyümölcsözőbb.”
Holnap tarthatnánk egy kis ebédet Charlesnak.
Egy búcsúebédet.
Reggel indulunk Napába, szóval nem fogjuk sokáig zavarni.
Kár, hogy így sietnek.
HAZUG
Az unokatestvére, Julie is segít majd Charlesszal?
Ez a kérdés az űrlapon van?
Julie volt itt, mikor Elliott behúzott Charlesnak.
Nem pedig maga.
Ebből arra következtettem, hogy segítenek egymásnak.
Ő hol lakik? Csak hogy tudjuk.
Julie eléggé visszahúzódó.
Az engedélye nélkül ezt inkább nem árulnám el.
Megértem.
Jól van, akkor gyorsan fel is hívom.
Halló?
Helló! Itt Didi a Pacific View-ból. Lenne pár kérdésem.
Szia, Jules!
Igen, az unokatestvére, Emily is itt van.
A bácsikája holnap elmegy, felelne pár kérdésre?
Persze.
Bejön segíteni költözködni?
Nagyon szeretnék, de Emilyvel kora reggel indulnak Napába.
Igaz.
Elárulná, maga szerint miért akar kiköltözni a bácsikája?
MIÉRT KÖLTÖZIK KI?
Tudja, elvolt a Pacific View-ban, de valahogy sosem érezte ott otthon magát.
Volt pár lakó, akivel nem jött ki.
Hiszen Elliott behúzott neki.
Értem.
Köszönöm szépen.
Nincs mit. Ha lesz még kérdése, nyugodtan...
Mindenre választ kapott?
- Aha. - Szuper.
Nem Didi a tolvaj, de nagyon ránk van kattanva.
Befejezzük?
Befejezzük. Azonnal.
- Helló! Üzenj a sípszó után! Szép napot! - Az istenit!
Hol van? Miért nem veszi fel?
Az álcájának lőttek, kiköltözik.
Szerzek dobozokat, és elkezdek pakolni. Hívjon fel!
Mint kijelölt unalmas idegenvezetőd,
muszáj megkérdeznem:
mondjak érdekességeket a Szépművészeti Csarnokról?
Ne.
Inkább azt mondd meg: az a kutya nem tiszta Elliott?
Tényleg kiköpött Elliott.
„Mit bámultok? Szálljatok le rólam!”
„Ez a város pusztulásra van ítélve.”
Indulnunk kéne, hogy visszaérjünk vacsorára.
Van egy jobb ötletem.
Ez a vacsora isteni finom volt.
Örülök, hogy ízlett. Ez a kedvenc helyem a városban.
Uraim!
Két fekete. A ház ajándéka.
Köszönöm, Matteo. Bemutatom egy jó barátomat, Calbertöt.
- Piacere. - Matteo.
Jó újra látni, Charles.
Részvétem Victoria miatt.
Sajnálom, hogy a legutóbbi este balul sült el.
Az nem a te hibád volt.
- Egyszerűen imádta ezt a helyet. - Tudom.
Grazie.
Szép estét!
Matteo Victoria kedvencét szolgálta fel, azt, amit mindig rendelt.
De nem volt hajlandó megenni.
Ideges lett, kiabálni kezdett.
Azt mondta...
szeletelt almát és mogyoróvajat akar.
Matteo elmondta, hogy itt olyan nincs,
de Victoria erősködött: „Dehogy nincs! Iskola után mindig azt eszem.”
Azt hitte St. Louisban van, 60 évvel ezelőtt.
Semmivel sem tudtam meggyőzni, hogy nem így van.
Tudtam, hogy nincs elég jól, hogy vacsorázni menjünk.
De akkor még tagadásban éltem.
Mind abban élünk.
Muszáj. Így nem őrülünk meg.
Egy nap fájni kezd a térded,
de nem múlik el, mint régen, hanem a fájdalom állandósul.
Ezért rá se bagózol.
Aztán kezded elfelejteni a szavakat.
A neveket.
Az átkozott neveket.
„Tudod, mikor abban a boltban voltunk. Mi is a neve?
Ott láttuk a barátodat,
aki hasonlít arra a színészre abból a filmből.”
„Abban az a nő is játszott, aki abban a másik filmben is,
amiben a szenátorra hasonlító pasas is. Hogy is hívják?”
A nevek elhalványulnak.
A térdfájás nem múlik el.
És éjjelente kétóránként felébredsz.
Régen ez sosem fordult elő.
És tudod, hogy mit jelent mindez.
Tudjuk, hová fut ki ez az egész.
De inkább letagadjuk, és így vészeljük át a napjainkat.
Mind ezt tesszük.
De te nehezebben vészelted át a napjaidat az átlagnál.
Mert a nejednek is segítettél.
Mi volt a kedvenc étele?
Amit mindig rendelt?
Elfelejtettem.
Ne beszélj! Tényleg?
Nem emlékszem rá.
- Ne már! - Megvan.
Linguine tészta kagylóval.
Hála Istennek!
Ez közel volt.
Ez a Date Street, lényegében az olasz negyed.
Apa!
Mit csináltál egész nap?
- Várost néztem a barátommal. - Miért nem vetted fel a mobilod?
És mi az a 800 dolláros cégautó-használat a számlámon?
Ez nem vicces.
C.J., sajnálom. Én tehetek róla.
Nem.
Hányszor is találkoztunk ez elmúlt egy évben?
Talán tízszer?
De most megjelensz, és leteremtesz a céges kocsi miatt?
Nehogy én legyek a hibás! Aggódtam érted.
Már jó ideje nem aggódsz értem, fiam.
Megértem. Elfoglalt vagy.
De az, hogy végigrángatsz az egész világon,
csak a te életed könnyíti meg, az enyémet nem.
Megbeszéltük, hogy a te érdekedben költözöl ide.
- Most meg miről beszélsz? - Az érzéseimről.
És elég sok bort ittam, szóval kimondom, amit érzek.
Jól van. Későre jár. Visszaviszlek titeket a Pacific View-ba.
Charles, hívsz egy Ubert?
Igen, persze.
Charles visszavisz.
Menj, éld az életed Szingapúrban! Az én életem már itt van.
Megleszek.
Jól van.
Jól vagy?
Igen.
Ezt ki kellett mondanom.
Szülő-gyerek kapcsolat, öregem.
Szülő-gyerek kapcsolat.
Mi az?
Semmi. Bocs.
Csak beugrott valami.
Mi a francot bámultok?
Egy az egyben.
Öregem! Jó kis nap volt, nem?
Remek volt.
Kösz, Charles.
Mit szólsz?
Ostáblázunk egyet? Lezárásként.
Hulla vagyok. Inkább holnap.
Rendben.
- Helló! - Jó estét!
Elkezdtem összepakolni.
Szuper. Jó ötlet, Julie.
Julie-nak hívják, nem?
Aznap, mikor Elliott orrba vágta Charlest, két látogató volt Emily Nieuwendyk néven.
És tök más a kézírásuk. Nézze csak a rendőrségi jelentést!
A tanúnál Emily Nieuwendyk neve szerepel,
ami fura, mert maga itt sem volt.
De Julie igen.
Nézze!
Nem tudom, mi az, amit tudni vél, és azt sem, hogy mire célozgat,
de én...
Őszintén szólva megsértett.
- Jó estét, hölgyeim! - Charles, álljon ide mögém!
Oké.
Mit hisz, mi folyik itt?
Nem is tudom.
Talán az unokatestvérével csalást követnek el az otthonban.
Biztosítási vagy banki csalást.
És úgy hiszem, belekeverték ezt a kedves, ártatlan férfit,
talán valamivel zsarolják.
Didi, ez nem csalás.
És én is benne vagyok a kezdetektől fogva.
- Charles, menjen oda hozzá! - Rendben.
Jól van.
Magánnyomozó vagyok.
Az ügyfelem azért bérelt fel, hogy nyomozzak az anyja nyaklánca után.
Charles velem dolgozik, ő a beépített emberem.
És a nő, aki Julie-ként mutatkozott be, valójában a lányom, Emily.
- Semmi köze ehhez. - Hazudott nekem.
Hölgyem! Legalább kettő lopási eset történt itt
az elmúlt pár hónapban.
Valamelyik itteni ember egy bűnöző.
Nem is érdekli?
Azt sem tudja, miről beszél!
Én nem tudom? Valaki ellopta Helen nyakláncát.
Itt nem történt lopás.
Tévednek.
Megoldottam az ügyet.
A „KEDVES KÉM” CÍMŰ FILM ALAPJÁN
A feliratot fordította: Bóka Máté