Kom.
De er klar.
Jeg går alene derind. I venter her.
Hvis du har spørgsmål til Julie on denne "operation", så stil dem nu.
- Didi. - Hvad?
- Jeg bør gå med dig. - Er du blevet skør?
Jeg tror, det går bedre, hvis jeg er der. Et venligt ansigt.
Han kan godt have ret, Didi.
Du holder din mund.
KVARTERET
Kom så.
PRISEN FOR BEDSTE DEMENSAFDELING
Godmorgen.
- Godmorgen, Gladys. - Godmorgen.
Jeg er Didi. Jeg arbejder her.
Jeg ville lige høre, om du er glad for det nye værelse.
Her er meget stille, og æggene er aldrig salte nok.
Jeg siger det til kokken.
Jeg ville spørge dig om noget.
Jeg kender dig. Du er skuespiller.
Det er rigtigt. Jeg hedder Charles.
Charles.
Selvfølgelig, Charles. Guys and Dolls.
Guys and Dolls.
Vi kommer til dig, fordi vi har brug for din hjælp.
Du har så god sans for mode.
Jeg tænkte, du kunne finde noget til mig.
Et nyt jakkesæt, ikke? Det her er lidt umoderne.
Nej, det er ikke til mig.
Jeg leder efter en damehalskæde. Måske har du noget i din samling.
Jeg har masser af halskæder.
Den her er fra The King and I,
hvis du er på jagt efter noget i royal siamesisk stil.
Jeg havde noget med rubiner i tankerne.
Rubiner.
Den er fra Cabaret.
Den har godt nok karakter af et kostume, men designet er så smukt.
Den er nøjagtig, som jeg havde tænkt mig.
Må jeg låne den?
Tag den. Jeg skal have skilt mig af med alt det bras.
Jeg er meget taknemmelig.
Jeg har noget, som du måske vil synes om.
Det ligner min hund Bunchy.
Det er perfekt. For jeg vil gerne forære den til dig.
Er du sikker?
Ja, det er jeg sikker på.
Han hører til hos dig.
Hun havde halskæden, Grants Princeton-nål,
Susans hammer og cirka 30 saltbøsser.
Jeg tjekker, om andre har meldt noget savnet.
Min kone gjorde det samme til sidst.
Tog ting i den tro, at de var hendes. Det var ikke i en ond mening.
I går aftes gik det op for mig,
at intet var blevet stjålet, siden Gladys flyttede ind på Kvarteret.
Jeg kom i tanke om, at hendes skitsebog indeholdt både beboere og kostumedesigns.
Måske blandede hun også tingene sammen i den virkelige verden.
Ingen overvejede, at hun kunne have gjort det, fordi alle distancerede sig.
Så Gladys havde intet at gøre med Elliotts ur?
Det havde hun. Hun må have taget det,
hørt snakken om det Rolex, Julie gav mig, og blevet forvirret.
Hun lagde Elliotts ur tilbage på mit værelse i den tro, at det var mit ur.
Jeg troede, det var tyven, der sendte en besked,
så jeg lagde det på terrassen, så Charles ikke ville blive mistænkt.
Okay. Det har været en lang uge. Jeg skriver en rapport og sender en kopi.
Tak.
Du havde ret.
Tillykke.
Hvad så nu?
I forlader huset indenfor en time, eller det bliver med hjælp fra politiet.
- Har du fortalt andre om mig? - Nej. Men rygterne spredes hurtigt her.
Tak for alt.
Jeg gjorde bare mit arbejde.
Du løj for at få adgang til bygningen.
Du anklagede mine medarbejdere for en forbrydelse.
Mine medarbejdere står model til mere på en dag, end du gør på en hel måned.
Jeg er for gammel til moralprædikener. Noget var væk, det er det ikke længere.
Du fandt det ikke. Det gjorde min mand. Velbekomme. Vi behøver ikke ses igen.
Så farvel.
Godmorgen.
Godmorgen, Cal.
- Hvor har du været? - Jeg stod tidligt op.
Du inspirerede mig til at gå på opdagelse. Og se, hvad jeg fandt.
- Min bog. - Jeps.
Og jeg vil have den signeret.
Det vil øge videresalgsværdien.
Jeg lægger den på eBay og tjener den nette sum af fire dollars.
Calbert, du får det at vide før eller siden, og du skal høre det fra mig.
Jeg flytter snart ud.
I dag faktisk.
Hvorfor?
Kvinden, du kender som min datter, er en privatdetektiv.
Hun hyrede mig til at undersøge et tyveri.
Helens halskæde. Det var aldrig meningen, jeg skulle blive.
Var det falsk? Hele tiden? Det hele?
Ja.
Men det var også ægte. Jeg sværger. Jeg er...
mig.
Jeg skrev den bog. Og du og jeg tog til en baseballkamp.
Og min kone, Victoria, døde for et år siden
af komplikationer forbundet med Alzheimer. Det er alt sammen sandt.
Jeg er nødt til at gå.
Men hvis vi kunne mødes til frokost eller middag, vil jeg gerne forklare.
Jeg har hørt nok.
Skal du sige farvel?
Det gør det bare sværere.
Rygterne spredes hurtigt her. De ved det sikkert alle sammen.
Godmorgen, Charles. Lad os spise middag sammen i morgen.
De fleste da.
- Tak for hjælpen. - Det var så lidt.
Joel har ungerne, hvis du vil spise sammen eller noget.
Hvis du har tid, tænkte jeg på, at vi måske kunne...
pakke lidt mere ned og ud.
BEHOLD
DONER
Det er fra vores sejltur på Lake Shasta.
Ja. Jeg husker, du faldt i. Og så måtte du købe en tør T-shirt.
Faldt i? Som jeg husker det, smed nogen sin fiskebamse i vandet for at se,
om den kunne svømme.
Gjorde jeg det? Og du sprang i for at hente den?
Jeg hentede den, for det er det, fædre gør.
Lad mig se den.
Din mor kunne lide den, fordi den var så blød.
- Så skal den beholdes eller doneres? - Beholdes.
Meningen er at få ryddet lidt ud. Hvornår havde du den sidst på?
Du har ret.
Doner den.
Og så...
Det er Bobbys søn, Ray, på mine skuldre.
- Det er i 78 eller 79. - Jeg kyssede med Ray i high school.
Det der er i 79. Din mor købte den nederdel i Santa Fe.
Vi boede faktisk i hendes varevogn hele sommeren.
- Havde mor en varevogn? - Ja.
Boede I i den, året før jeg blev født?
Ni måneder før.
Jeg hørte, han gemte sig i væggene og kiggede ud gennem klimaanlægget.
Hvad så han? Kunne han lide det?
Hans falske datters efternavn var Kovalenko. En russer.
Han arbejdede for Rusland.
Okay, han spionerede ikke for Rusland eller nogen anden fremmed statsmagt.
- Men han spionerede. - Ja, på en måde.
Jeg sagde, der var noget muggent ved ham.
Alle i dette rum skylder mig en undskyldning.
- Didi, dig først. - Nu skal I høre.
Jeg sætter mig ned med enhver, der vil tale med mig om det.
Jeg vil fortælle, hvad jeg ved. I kan spørge mig om alt.
Jeg er den første. Det er selvklart.
Det er selvklart.
Hele denne misere har fremhævet mine bekymringer om sikkerheden.
Men jeg stolede på Charles.
Jeg gjorde ham til næstformand. Og han forrådte mig.
Nøjagtig som Gerald Ford.
Selvom han fandt min halskæde, vil jeg aldrig se manden igen.
Det er godt, for han er allerede væk.
Sagde han ikke farvel? Hvor uforskammet.
Han lavede en drink til mig den første aften.
Han fristede mig til at synde.
Jeg har beskidte tanker om ham lige nu.
I midten af 80'erne var højrenteobligationer det hotteste.
Og jeg arbejdede hos... Sullivan Brothers.
Grant, lad os fokusere på Charles.
Det er for at give kontekst til mit perspektiv.
Så i 1985 sidder jeg på Ritz-Carlton i Naples i Florida,
og hvem kommer gående ind? Cyndi Lauper.
Jeg har fundet det.
Se, jeg har fundet det.
Wow! Det har jeg aldrig set. Hvornår malede hun det?
- For mange år siden. Jeg elsker det. - Ja.
Den her taske er fuld af slik.
Din mor har pakket den.
Hun så mig pakke og ville hjælpe.
Men du har pakket alt det her, efter hun døde.
I en periode i de sidste måneder var der gode dage og dårlige dage.
Det husker du.
- Ja. - Til sidst var der kun dårlige dage.
Det var for overvældende.
Sygeplejerskerne sagde, huset var ikke længere var sikkert.
Så jeg...
tog en beslutning.
- Far, ville du... - Hun skulle bo på et demenscenter.
Et sted i Berkeley en kollega fortalte mig om.
De kom og pakkede det hele.
Jeg fortalte, vi skulle på tur.
Og jeg fortalte mig selv, at det var sandt.
Hun skulle være flyttet ind en mandag, men aftenen før hun rejste...
var hendes sidste.
Jeg lovede hende, at hun ikke skulle ende sådan et sted.
Jeg lovede, at hun aldrig skulle forlade sit hjem.
Jeg brød det løfte.
Ja. Men den person, som du gav løftet til, var her ikke længere.
Du gav hende det bedst mulige liv.
Du elskede hende. Du gjorde alt, hvad du kunne.
Det er helt i orden.
Det er okay.
Alt er godt, siden han rejste. Godt, vi slap af med ham.
Hvad er der galt med dig?
Uden Charles havde du og jeg ikke fundet sammen igen.
Og han fandt dit ur.
Det er rigtig nok. Og det var sjovt at slå ham.
Det er altid sjovt. Jeg slår gerne alle her i huset.
Han var sød mod mig. Og Flo. Flo elskede ham.
Uanset hvad er jeg ked af, han er væk.
Du kendte ham bedre end nogen anden. Hvad synes du om alt det her?
Charles var en løgner og en bedrager. Han gjorde os til grin.
Det er godt, han er væk.
Husker du, jeg var i tvivl om, hvordan vores forhold skulle være?
Vi er der nu. Det er noget i stil med det her.
Ja.
Det her er godt.
Okay. Vi kommer igen næste weekend til fars dag.
Alle fem. Og Joel kan hjælpe med at få sorteret tingene hurtigere.
Så husk at booke en tid til afhentning.
Ring til en skimmelmand, for der lugter jordslået.
Jeg elsker også dig.
Far!
UNGE ORIOLES-STJERNER BRILLERER
Hvad arbejder du på nu? Har du nogen spændende nye sager?
Kun en.
Jeg efterforsker en tidligere ansat, som ikke kan passe sig selv.
Mener du medarbejderen, som reddede din røv,
som snuppede trofæet lige på falderebet?
Synes du ikke, du skylder ham noget?
Du fik løn, ikke?
Fint. Jeg skylder dig en tjeneste.
Ring, hvis du får brug for en tjeneste.
- Mr. Cubbler er her. - Velkommen.
- Du husker godt Charles, vores informant? - Ja.
Jeg ville være kommet før, men har haft travlt. Her er betaling.
Tak. Og her er hele rapporten, inklusive Charles' noter.
Det er virkelig hans fortjeneste.
Så må jeg vel sige tak.
Jeg håbede, det ville føre til fyringer eller fængsel.
- Så den gamle dame er låst inde? - Gladys?
- Hun er på demensafdelingen. - Fint nok. Så længe mor er i sikkerhed.
Jeg stoler stadig ikke på Pacific View. Hun klager altid over noget nyt.
Stedet er pilråddent.
Det er beklageligt, at Helen ikke er glad.
Har du besøgt hende for nylig? Talt med hende om hendes oplevelser?
- Jeg er en travl mand. - Det må du være.
I al den tid, jeg var der, så jeg dig ikke en eneste gang.
Ikke til frokost, ikke på hendes fødselsdag.
Jeg tror, din mors problem med Pacific View er, at du aldrig er der.
Jeg behøver ikke en lommepsykolog.
Det er bare, at Didi... Hun er leder.
Hun fortalte mig, at for mange ældre
er den største trussel mod deres velbefindende ikke ulykke eller helbred.
Det er ensomhed.
Hvis Didi er så klog og omsorgsfuld, hvorfor stopper hun så?
- Du må tage fejl. - Nej. Hun sagde op, lige efter du rejste.
Så det har da haft konsekvenser for en.
Jeg går nu.
Pas godt på dig selv, Charles.
Hvad? Vi er ikke færdige.
Didi sagde tydeligvis op på grund af det, vi gjorde.
Vi må få hende til at ændre mening.
Nej. Vi har skabt nok problemer på Pacific View. Jeg springer over.
Okay.
Det er fint nok.
- Giv mig et øjeblik? - Okay.
Hallo?
Hej, Julie. Det er Charles Nieuwendyk. Du skylder mig en tjeneste.
- Hvordan fandt I mig? - Detektivarbejde.
Hver dag præcis klokken 14.30 tog du en pause,
og du kom tilbage med en kop kaffe med caféens logo.
Jaylen fortalte os det.
For pokker, min forklaring var også sand.
Didi, det var vores skyld. Du kan ikke sige op.
Det har jeg gjort. De skal bare finde min afløser.
Det er ikke kun på grund af jer. Jeg havde ansvaret.
Mit job var at beskytte beboerne, og jeg udsatte dem for fare.
Nej. Du hører til på Pacific View.
- Du var der i en måned. - Jeg havde ikke brug for en måned.
Jeg vidste det med det samme.
Julie, det er Charles. Det er eftermiddag på dag fem.
Solskin, 20 grader. Let vind fra sydvest. Barometeret falder.
Det gjorde han hver dag.
Vores største forhindring er nok Didi.
Intet går henover hovedet på hende. Hun ved alt, ser alt.
Beundret af både personale og beboere.
Hun har en utrolig evne til at vide, hvad beboerne har brug for.
Hun giver dem det med værdighed og ynde. Hun er lidt af en perle.
Det bliver svært at unddrage sig hendes opmærksomhed,
så jeg har en idé.
Bær over med mig.
Jeg flytter ind som min tvillingebror. Bernard Nieuwendyk...
- Det... - Vi skal høre det.
Falsk overskæg, en anden tøjstil, og han voksede op i det tågede London.
Det er godt. Hør, vi...
Lad os fokusere på den første del.
Jeg var der under falske forudsætninger. Men jeg var ensom. Og det så du.
Du sendte Virginia og Florence op til mit værelse den første dag.
Du gjorde en stor forskel den aften på biblioteket.
Du gav mig mit liv tilbage.
Hvad sker der, når den næste ensomme person flytter ind, og du ikke er der?
Okay, du gider nok ikke høre på mig.
Nemlig.
Men jeg er også arbejdsnarkoman.
Jeg ved, hvordan det er at leve og ånde for ens job.
Jeg har set enhver form for snyd og forsømmelighed
og direkte dovenskab, som du overhovedet kan tænke dig.
Så når jeg ser en, som er engageret...
Jeg mener, du gennemskuede mig. Det er aldrig sket før.
For de fleste stempler ind og ud, og de er skideligeglade.
Men det er du ikke. Og det er beundringsværdigt.
Jeg vil gerne have champagnefontænen tættere på mig.
Laksefarvet? Er det vores bryllupsfarve?
Det er farven på en sund prostata.
- Er det? - Sandsynligvis. Jeg ved det ikke.
Vi kan sætte champagnefontænen ved højbordet,
men så må ostevognen flyttes over i baren.
En ostevogn? Der er stil over den.
Så skal Grant huskes på at tage sin laktosepille.
Det tager Didi sig af.
- Didi? Vil hun ikke være stoppet? - Har du ikke hørt det? Hun bliver.
Hey, Didi.
- Du bliver her. - Faktisk ville jeg tale med dig om det.
Din afsked ville ikke løse noget. Charles var skurken.
Det var Charles, som overtalte mig til at blive.
Han kom og talte med mig. Han holdt en lang tale, om hvor ensom han var,
før han flyttede ind. Hvor meget opholdet ændrede ham.
De venner, han fik.
Jeg vil gerne hade ham, men til syvende og sidst...
"Til Calbert, en ny ven. Hvilket føles som et mirakel."
Det er det, der kendetegner stor ingeniørkunst
fra det, der blot er skabt med henblik på brug.
Passer formen til funktionen?
Betyder værkets sjæl noget for dem, der bruger det?
Er der et hjerte, der banker inde i værket?
I det her tilfælde er svaret et klart ja.
Tak.
Hør, du skal have mange tak.
- Det var så lidt. Det var alletiders. - Godt.
- Lidt rustent. - Det mærkede man ikke. Hvem er din ven?
- Du elsker virkelig at tale. - Det beskylder man mig for, ja.
Du underviser igen.
Det er bare en gæsteforelæsning, men måske gør jeg det igen.
Hvordan går det?
Jeg har haft travlt. Jeg kommer lidt ud og ser byen.
Det er godt.
Hvordan har C.J. det i Singapore?
Sjov historie. Efter vores dag rundt i byen fik vi os en snak.
Den mest ærlige til dato.
Han gav besked om, at han ikke ville flytte fra sin far.
Godt for ham. Og godt for dig.
Jeg tager det offentlige til hans kontor til frokost.
De får gratis mad hele dagen.
De kalder det ikke en kantine.
Det er et kulinarisk center.
Vi har en kantine her, hvis du vil have en kop kaffe.
Jeg kan ikke blive længe. Men en anden gang?
Hvad skal du på lørdag?
TILLYKKE VIRGINIA & ELLIOTT - IGEN
Der er virkelig en til os alle.
Hvad mener du, Grant?
At roqueforten er en triumf.
Se, hvem vi har der. Han er her nok for at stjæle halvdelen af gaverne.
- Virkelig? Du tog Nieuwendyk med. - Jeg måtte tage en med. Han er min date.
Jeg er glad for, du er her, Professor.
Jeg håbede lidt, du ville brase ind til vielsen og protestere.
Men du har forspildt chancen.
Jeg tror, det hele endte, som det skulle.
Det gør jeg også.
Skal I på bryllupsrejse?
Jeg har bragt Boca i spil, men det er op til hende.
Jeg har besluttet mig.
- Jeg har altid villet til Paris. - Vi skal til Paris.
Det bliver en af de bedste bryllupsrejser i mit liv.
Undskyld, jeg forstyrrer, men nogen efterlod al malingen uden låg natten over,
så vi har ikke maling til kurset i morgen.
Den ordner jeg.
Det er rørende, ikke? Hvordan folk her finder hinanden.
- Har du set, Charles er her? - Charles Nieuwendyk! Du milde himmel.
For pokker!
Du får aldrig en firer, når du har brug for det.
Ikke en eneste gang.
- Jeg tager chancen. - Dårlig idé.
Nej, det er en god idé, du får aldrig en...
Seriøst!
Det er vanvittigt.
- Du har fiflet med terningerne. - Nej, så god er jeg bare.
Nå...
EN MÅNED SENERE
Okay, vi vender tilbage.
Tak.
- Hvad siger du? - At det er umuligt. Vi må sige nej.
Det er en saftig sag, og det er mange penge.
Ja, men vi kender ingen, som kan gøre det.
Jo, vi gør.
Hvem? Pis.
Nej. Det ville ikke fungere, fordi... Pis.
Pis.
Det er Julie.
Tænk, at jeg siger det her, men jeg har et nyt job til dig.
Du behøver ikke at sige mere.
Beklager. Du er nødt til at sige mere.
Men uanset hvad det er, er jeg med på den.
BASERET PÅ "EL AGENTE TOPO"
Tekster af: Dorthe Pedersen