Menjünk!
Már várnak minket.
Egyedül megyek be, maguk itt várnak.
Ha kérdeznél valamit Julie-tól erről az „akcióról”, itt az idő.
- Didi! - Mi az?
El kéne kísérnem.
Megbolondult?
Segítene, ha én is ott lennék.
Egy ismerős arc.
Ebben van valami, Didi.
Akkor beszél, ha megengedem.
A SZOMSZÉDSÁG
Jöjjön!
KIVÁLÓ DEMENCIAKÖZPONT
Jó reggelt!
Jó reggelt, Gladys!
Jó reggelt!
Didi vagyok. Itt dolgozom.
Csak tudni szeretném, hogy érzi magát az új helyen.
Nagy itt a nyugalom, és a rántotta mindig sótlan.
Ezen segíthetünk. Szólok a séfnek.
Gladys, kérdeznék valamit...
Téged ismerlek. Színész vagy.
Így van. Charles vagyok.
Charles.
Hát persze, Charles.
Macsók és macák.
Gladys, azért jöttünk, mert szükségünk van a segítségedre.
Neked jó szemed van a divathoz.
Azt remélem, segítesz találni valamit nekem.
Egy új öltönyt szeretnél, ugye? Ez egy kicsit ódivatú.
Nem, nem magamnak szeretnék valamit.
Egy női nyakláncot keresek,
arra gondoltam, a gyűjteményedben akadhat egy.
Igen, rengeteg nyakláncom van.
Ez az Anna és a királyból van,
ez jó lesz, ha valami sziámi szépségre vágysz.
Inkább olyat szeretnék, amit rubinok díszítenek.
Rubinok.
Ez a Kabaréból van.
Persze nem igazi, csak kellék, de csoda szép.
Pont ilyenre gondoltam.
Kölcsönkérhetem?
A tiéd lehet.
Úgyis meg kell szabadulnom ettől a sok szeméttől.
Köszönöm. Hálásan köszönöm.
Van nálam valami, ami szerintem tetszeni fog.
Gombóc kiskutyám pont ilyen volt.
Hát ez nagyszerű. Mer ezt szeretném neked adni.
Biztos?
Igen, biztos.
Neki melletted a helye.
BEÉPÍTETT ÖREGÚR
Nála volt a nyakék, Grant princetonos dísztűje,
Susan kalapácsa és kábé 30 sótartó is.
Átnézem az iratokat, hátha másnak is eltűnt valamije.
A nejem is csinált ilyesmit a vége felé.
Sok holmit begyűjtött, mert azt hitte, az övé.
Nem rossz szándékkal tette, csak zavart volt.
Tegnap este rádöbbentem,
hogy nem jelentettek újabb lopást, mióta Gladys a Szomszédságba került.
És az is beugrott,
hogy a vázlatfüzetében a jelmezeit és a lakókat is lerajzolta.
Arra gondoltam, talán a való életben is keveri őket.
Senki sem gyanakodott rá, mert mindenki eltávolodott tőle.
Tehát nem Gladys vitte el Elliott óráját?
De, igen. Biztosan ő volt,
aztán hallott a Rolexről, amit Julie-tól kaptam, és összezavarodott.
Az én szobámba hozta vissza Elliott óráját, mert azt hitte, az enyém.
Én azt hittem, a tolvaj rájött, miben sántikálunk,
ezért a teraszra vittem az órát, hogy eltereljem a gyanút Charlesról.
Rendben. Húzós hét volt. Majd én megírom a jelentést.
- Küldök egy másolatot. - Köszi.
Igazuk volt.
Gratulálok.
És most mi lesz?
Egy órája van elhagyni az otthont,
ha nem teszi, a rendőrség kíséri ki.
- Mesélt rólam valakinek? - Nem.
De itt a falnak is füle van.
Köszönöm a segítségét.
Nézze, csak a munkámat végeztem.
Hazudott, hogy bejusson hozzánk.
Súlyos bűncselekménnyel vádolta meg a kollégáimat.
Ők egy hét alatt több gáz helyzetbe kerülnek,
mint maga egy hónapnyi csalóvadászat alatt.
Túl öreg vagyok a kioktatáshoz.
Nézze, előkerültek az eltűnt dolgok. És ez a kollégám érdeme, nem a magáé.
Szóval szívesen. Többé nem kell találkoznunk.
Tehát minden jót!
Jó reggelt, Chaz!
Jó reggelt, Cal!
Merre jártál?
Korán keltem. Megihlettél, ezért felfedezőútra indultam.
És nézd, mit találtam!
A CSENDES-ÓCEÁN KAPUJA
- A könyvem. - Bizony.
Szeretném, ha dedikálnád.
Így drágábban tudom eladni.
Felteszem az eBayre, kemény négy dolcsit biztos kapok érte.
Calbert, előbb-utóbb úgyis megtudnád,
ezért inkább én mondom el.
Nemsokára kiköltözöm.
Egész pontosan ma.
Miért?
A nő, akit a lányomnak hiszel,
valójában egy magánnyomozó.
Felbérelt, hogy egy lopási ügyben nyomozzak itt.
Helen nyakláncának ügyében.
Sosem akartam itt maradni.
Hazugság volt az egész?
Minden? Végig hazudtál?
Igen.
De valóságos is volt.
Esküszöm. Vagyis én...
én vagyok.
Én írtam ezt a könyvet.
És közösen elmentünk egy baseballmeccsre.
A feleségem, Victoria,
egy éve halt meg az Alzheimer-kór okozta komplikációk miatt.
Ez mind igaz.
Nekem most indulnom kell.
De majd elmehetnénk ebédelni vagy vacsorázni,
és akkor mindent szívesen elmagyarázok.
Már eleget hallottam.
Szeretnél elbúcsúzni valakitől?
Könnyebb úgy, ha felszívódok.
Itt futótűzként terjednek a hírek.
Már biztos mindenki tudja.
Jó reggelt, Charles! Holnap vacsorázzunk együtt!
A legtöbben.
Kösz a segítséget.
Ugyan, nincs mit.
Joel vigyáz a fiúkra, elmehetnénk kajálni.
Igazából, ha ráérsz,
akkor talán folytathatnánk egy kicsit...
a pakolgatást.
MARAD
ADOMÁNY
SHASTA-TÓ
Azt a hajóúton vettük, amikor a Shasta-tónál voltunk.
Igen. Beleestél a vízbe. Azért vetted, hogy legyen száraz pólód.
Beleestem? Ha jól emlékszem,
egy lányka bedobta az új plüsshalát a vízbe,
hogy kiderítse, tud-e úszni, de nem tudott.
Tényleg?
És beugrottál érte?
És én beugrottam érte. Mert ez az apukák dolga.
Hadd lássam!
Anyád szerette, mert nagyon puha.
Akkor marad, vagy megy?
Marad.
Apa, most szelektálnunk kéne.
Mikor volt rajtad utoljára?
Igazad van.
Adomány.
Aztán...
Azon Bobby fia, Ray ül a nyakamban.
78-as vagy 79-es kép.
- A gimiben smároltam Rayjel. Tudtad? - Pfuj!
Ez biztos 79-ben készült.
Anya Santa Fében vette azt a szoknyát.
Azon a nyáron a furgonjában éltünk.
- Anyának volt egy furgonja? - Igen.
Abban éltetek egy évvel a születésem előtt?
Csak kilenc hónappal.
Azt hallottam, a falban bujkált, és a szellőzőn át leskelődött.
És mit látott?
Tetszett neki?
A kamulánya vezetékneve Kovalenko volt.
Ez szovjet név.
Charles az oroszoknak dolgozott.
Charles nem az oroszoknak, és nem is más nagyhatalomnak kémkedett.
De kémkedett.
Mondhatni.
Én mondtam, hogy valami nem stimmel vele.
A jelenlévők mindegyike bocsánatkéréssel tartozik.
Didi, kezdheti!
Oké. elmondom, hogy lesz.
Aki beszélni akar erről, az egyedül jöjjön az irodámba!
Elmondom, amit tudok, és bármit kérdezhetnek.
Megyek elsőként.
Nem is kérdés.
Ez az ügy csak rávilágít a biztonsággal kapcsolatos aggályaimra.
De bíztam Charlesban.
Megengedtem, hogy az alelnököm legyen.
De ő elárult.
Pont úgy, mint Gerald Ford.
Hiába találta meg a nyakláncomat, soha többé nem akarom látni.
Akkor van egy jó hírem. Már elment.
És el sem búcsúzott?
A tapló!
Első este kevert nekem egy italt.
Kísértésbe vitt engem.
Még most is tisztátalan gondolataim vannak róla.
A 80-as évek közepén mindenki odáig volt a bóvlikötvényekért.
Én a Sullivan Brothersnél voltam...
Grant! Kérem, fókuszáljunk Charlesra!
Én csak kontextusba helyezem a nézőpontomat.
Szóval 1985-ben a floridai Naplesben nyaraltam, a Ritz-Carltonban.
És ki lépett be a hotelbe? Maga Cyndi Lauper.
Megvan!
Nézd! Megtaláltam.
Hűha! Ezt még nem is láttam. Mikor festette?
- Évekkel ezelőtt. Egyszerűen imádom. - Aha.
Ez milyen táska? Tele van édességgel.
Anyukád csomagolta be.
Látta, hogy pakolok, és segíteni akart.
De ezeket a halála után pakoltad össze.
Egy ideig, az utolsó hónapokban,
voltak jobb és rosszabb napok is.
- Emlékszel, ugye? - Igen.
De végül már csak rosszabb napok voltak.
És egyszerűen besokalltam.
Az ápolók azt mondták, a házunkban már nincs biztonságban.
Ezért én...
hoztam egy döntést.
Apa. Be akartad vitetni...
Egy demensgondozó otthonba.
A kollégám mesélt egy berkeley-i intézményről.
Ők ide jöttek, és mindent összepakoltak.
Anyádnak azt mondtam, elutazunk.
Magamat azzal nyugtattam, hogy ez részben igaz.
Hétfőn költözött volna be,
de az utazás előtti este...
Az volt az utolsó estéje.
Megígértem neki,
hogy nem dugom otthonba.
Megígértem, hogy nem kell elmennie itthonról.
De megszegtem az ígéretem.
Ez igaz. De ő már nem az az ember volt, akinek ezt az ígéretet tetted.
Mindent megtettél, hogy csodás élete legyen.
Végig szeretted. Megtetted, amit tudtál.
Semmi baj, apa.
Nincs semmi baj.
Semmi baj.
Minden jobb, mióta elment. Ez kész mázli.
Mi ütött beléd?
Charles nélkül nem jöttünk volna újra össze.
És megtalálta az órádat.
Igaz.
És jó volt pofán vágni.
Jó érzés pofozkodni. Itt mindenkit szívesen megvernék.
Hozzám kedves volt.
És Flóhoz is.
Flo szerette.
Nem érdekel, mit tett. Sajnálom, hogy elment.
Mindenkinél jobban ismerte.
Mit gondol a dologról?
Charles egy hazug csaló volt.
Bolondot csinált belőlünk.
Örülök, hogy elment.
A múltkor azt mondtam,
hogy érezni fogjuk, ha már olyan a kapcsolatunk, mint szeretnénk.
És most ezt érzem.
Ilyesmire vágytam.
Igen.
Ez nagyszerű.
Jól van. Jövő hétvégén apák napja, akkor meglátogatunk.
Mind az öten.
Joel majd segít a szortírozásban.
Ne felejts el fuvart szervezni az adományoknak!
És hívj penészmentesítőt, durva az a dohos szag.
Én is szeretlek.
Apa!
AZ ORIOLES IFJÚ CSILLAGA
Most min dolgozik?
Vannak új, izgalmas ügyei?
Képzelje, van egy.
Egy olyan volt alkalmazott után nyomozok,
aki állandóan kotnyeleskedik.
Arra az alkalmazottra gondol, aki kihúzta a pácból,
aki vert helyzetből fordított a meccs állásán?
Nem gondolja, hogy jön neki eggyel?
Kapott fizetést, nem?
Rendben. Jövök magának eggyel.
Hívjon, ha szívességre lesz szüksége!
Megjött Mr. Cubbler.
Isten hozta!
Emlékszik Charlesra, a kémünkre?
Igen.
Sok dolgom volt, most tudtam jönni.
- Itt a csekkje. - Köszönöm.
Ez a teljes jelentés, Charles megjegyzéseivel együtt.
Neki legyen hálás, ő oldotta meg az ügyet.
Szép munka, azt hiszem.
Reméltem, hogy valakit kirúgnak vagy lecsuknak, de hát c’est la vie.
Az öreglányt azért bezárták?
Gladyst? Demensgondozó otthonba került.
Bánom is én. Anyám biztonsága az első. De továbbra sem bízom az otthonban.
Anyám minden e-mailje és hangüzenete új panasszal ér fel.
Az a hely bűzlik.
Sajnálattal hallom, hogy Helen boldogtalan.
Járt nála mostanában?
Beszélt vele arról, ő mit érez?
- Mondtam már, elfoglalt vagyok. - Azt elhiszem.
Mert amíg ott voltam, egyszer sem látogatta meg.
Nem ebédelt vele, még a születésnapján sem jött el.
Szerintem az anyja azért nem szereti a Pacific View-t, mert maga...
nem látogatja.
Kémnek béreltem fel, nem konyhapszichológusnak.
Didi, ő az igazgató,
azt mondta, hogy az idősek többségére
nem egy betegség vagy baleset jelenti a legnagyobb veszélyt.
Hanem a magány.
Ha Didi ilyen bölcs és gondoskodó, akkor miért mondott fel?
- Ez valami tévedés. - Nem az.
Amint maga eljött, beadta a felmondását.
Legalább valaki vállalta a következményeket.
Indulok.
Jól van. Ne hajtsa túl magát, Charles!
Tessék? Még nem végeztünk.
Didi a mi ténykedésünk miatt mondott fel.
El kell érnünk, hogy meggondolja magát. Ez a mi...
Nem. Már így is elég gondot okoztunk a Pacific View-ban.
Értem.
Semmi gond.
- Adna egy percet? - Persze.
Halló?
Helló, Julie! Itt Charles Nieuwendyk. A szívesség miatt hívom.
KOVALENKO NYOMOZÓIRODA
Hogy találtak meg?
Nyomozgattunk.
Mindennap, pontban fél háromkor szünetet tartott,
ami után ennek a kávézónak a logójával ellátott pohárral tért vissza.
És Jaylen mondta a telefonban.
Ne már! Én is igazat mondtam.
Didi, ez a mi hibánk volt. Nem mondhat fel.
Már megtettem. Addig maradok, míg meg nem találják az utódomat.
És nem csak a maguk hibája. Az orrom előtt történt.
Nem tudtam megóvni a lakókat, ezért ideje szednem a sátorfámat.
Nem. Magának a Pacific View-ban a helye.
Egy hónapig volt ott. Honnan tudhatná?
Nem kellett egy hónap.
Tudtam, amint odaértem.
Julie, Charles vagyok.
Ötödik nap, délután.
Napos időnk van, a hőmérséklet 20 fok. Lágy délnyugati szél fúj.
A légköri nyomás csökken.
Igen, ez mindennapos volt.
Didi jelentheti a legnagyobb akadályt.
Minden apróságra felfigyel.
Mindent tud, mindent lát.
A személyzet és a lakók egyaránt tisztelik,
mindig pontosan megérzi, hogy mire van szüksége a lakóknak,
és méltósággal és kegyelemmel bánik velük.
Ez a nő kész csoda.
Nehéz lesz bármit is eltitkolni előle,
de támadt egy ötletem.
Figyeljen rám!
Újra bejelentkezem ide,
de mint az ikertestvérem, Bernard Nieuwendyk...
- Elég... - Ezt hallanunk kell.
Álbajuszban, új stílussal,
és megcsillogtatom a londoni akcentusomat.
Jól van, elég! Nézze, mi csak...
Koncentráljunk az első részre!
Hamis ürüggyel voltam ott, ez tény.
De tényleg magányos voltam, és maga észrevette.
Az első nap odaküldte hozzám Virginiát és Florence-t.
A lelkemre beszélt akkor este a könyvtárban.
Segített visszakapni az életemet.
Mit gondol, mi lesz,
mikor újabb magányos alak költözik be, de maga már nem lesz ott?
Gondolom, nem érdekli a véleményem.
Jól gondolja.
De munkamániásként felismerek egy másik munkamániást.
Tudom, hogy milyen, ha valaki a munkájának él.
Rengeteg svindlis, gondatlan
és mindenre magasról tevő embert láttam,
szóval ha egy lelkiismeretes emberrel találkozom...
Nézze, maga lebuktatott.
Ez eddig senkinek sem sikerült.
Mert a legtöbben csak ellébecolnak a melóban, semmi sem érdekli őket.
De magát igen.
És ez lenyűgöző.
Jobb lenne, ha a pezsgőszökőkút közelebb lenne hozzám.
Lazacszín? Az esküvőnk színe a lazac?
És az egészséges prosztatáé.
Valóban?
Valószínűleg. Fogalmam sincs.
A pezsgőszökőkutat közelebb tehetjük a főasztalhoz,
de akkor a sajtasztal átkerül az italos asztal mellé.
Sajtasztal? Igazi klasszikus.
Ne felejtsetek el laktáz enzimet kérni Grantnek!
Azt Didi intézi.
Didi? Ő akkor még itt lesz?
Nem hallottad? Nem megy el.
Helló, Didi!
Velünk marad.
Már akartam szólni.
Szót se többet! A távozása semmit sem oldott volna meg.
Charles volt a rosszfiú.
Valójában ő beszélt rá, hogy maradjak.
Személyesen.
Kiselőadást tartott arról, hogy milyen magányos volt,
mielőtt idejött.
És arról, hogy mennyire megváltozott.
És az új barátairól.
Nem is tudom. Szeretném utálni őt,
de mindent összevetve...
„Calbertnek, új barátomnak. Aki egy igazi csoda.”
Végső soron ez különbözteti meg
a remek mérnöki megoldást a szimplán hasznos mérnöki megoldástól.
A forma megfelel-e a funkciónak?
A dolog szellemisége fontos-e a használók számára?
Csak egyszerűen hasznos, vagy van-e dobogó szíve a dolognak?
Ebben az esetben a válasz egyértelműen az, hogy van.
Köszönöm.
Helló! Köszönöm a lehetőséget, professzor.
- Én köszönöm, Charles. Remek volt. - Örömmel hallom.
- Elszoktam ettől. - Nem látszik.
Ki a barátja?
Te aztán tényleg imádsz beszélni.
Igen, mondták már páran.
Megint tanítasz.
Csak vendégelőadás volt, de próbálok leszervezni több ilyet.
Mi újság, Calbert?
Sok a dolgom. Elkezdtem felfedezni a várost.
Az nagyszerű.
C.J. jól érzi magát Szingapúrban?
Tudod, ez vicces.
A mi kis kiruccanásunk után elbeszélgettem vele.
Életünkben először teljesen őszintén.
Szólt a főnöknek, hogy nem költözhet olyan messze az öregétől.
Jól tette. Te meg jól jártál.
Néha felülök a vonatra, és bemegyek hozzá az irodába ebédelni.
Képzeld! Egész nap ingyen ehet.
És ott nem ám büfé van.
Hanem „gasztronómiai központ”.
Itt viszont van egy büfé, ha meginnál egy csésze kávét.
- Indulnom kell. - Jól van.
De esetleg máskor?
Mit csinálsz szombaton?
ÚJFENT GRATULÁLUNK
Hűha! Azt hiszem, mindenkinek szánt valakit a sors.
Szerinted is, Grant?
Szerintem ez a rokfort fenséges.
Nézzétek, ki van itt!
Biztos jött megfújni a nászajándékokat.
Tényleg Nieuwendyk a kísérőd?
Hozhattam valakit, és őt választottam.
Örülök, hogy itt vagy, Professzor.
Titkon reméltem, hogy berontasz a ceremóniára, és tiltakozol.
De erről lemaradtál.
Minden úgy alakult, ahogy lennie kellett.
Szerintem is.
Mentek nászútra?
Én Bocára szavazok, de minden a hölgyön múlik.
Elfelejtettem szólni, hogy döntöttem.
Mindig is látni akartam Párizst.
Akkor irány Párizs.
Ez lesz életem egyik legjobb nászútja.
Bocsi a zavarásért,
de valaki nem tekerte vissza a festékek kupakjait, mind beszáradt.
- Így holnapra nincs festék. - Oké. Intézem.
Ez annyira megható, nem? Ahogy két lélek egymásra talál.
Charles visszajött. Láttad?
Charles Nieuwendyk! Te jóságos ég!
A macska rúgja meg!
Még sosem dobtál négyest, amikor az kellett.
Egyszer sem.
- Kockáztatok. - Rossz ötlet.
Nem, jó ötlet. Úgysem dobsz megint egy...
Ne már!
Ilyen nincs.
Ezek cinkelt kockák.
Nem, csak ilyen jó vagyok.
Feladom.
EGY HÓNAPPAL KÉSŐBB
- Rendben, majd hívjuk. - Köszönöm.
Mit gondolsz?
Hogy ez lehetetlen.
Nem vállaljuk.
Ez izgalmas ügy, és egy vagyont adnának érte.
Igaz, de senkit sem ismerünk, aki képes rá.
De, ismerünk.
Kit? A francba!
Nem. Nem válna be, mert... Francba.
Francba!
Julie vagyok.
El sem hiszem, hogy ezt mondom,
de lenne egy újabb munka.
Ne is mondjon többet!
Halló? Bocsánat, azért kéne még pár infó.
De bármi is a meló,
vállalom.
A „KEDVES KÉM” CÍMŰ FILM ALAPJÁN
A feliratot fordította: Bóka Máté