Kom igjen.
De er klare.
Jeg går inn alene. Dere venter her.
Hvis du vil stille Julie spørsmål om denne "operasjonen", gjør det nå.
- Didi. - Hva?
- Jeg blir med deg. - Har du gått fra vettet?
Jeg tror det går bedre hvis jeg er der.
Et vennlig ansikt.
Han kan ha rett, Didi.
Ikke et ord uten mitt signal.
NABOLAGET
Kom.
BESTE HUKOMMELSESSENTER
Morn.
God morgen, Gladys.
God morgen.
Jeg heter Didi. Jeg jobber her.
Jeg ville se hvordan det går med deg.
Det er veldig stille, og eggene har aldri nok salt.
Jeg skal snakke med kokken. Jeg ville stille deg et spørsmål.
Jeg kjenner deg. Du er skuespiller.
Det stemmer. Jeg er Charles.
Charles.
Selvsagt, Charles.
Guys and Dolls.
Gladys, vi kom for å treffe deg for vi trenger din hjelp.
Du har god peiling på mote.
Jeg tenkte du kunne finne noe for meg.
En ny dress, ikke sant? Denne er litt utdatert.
Nei, det er ikke til meg.
Jeg ser etter et damesmykke.
Kanskje du har noe i samlingen din.
Jeg har smykker.
Dette er fra Kongen og jeg,
hvis du ser etter noe med siamesisk kongelig preg.
Jeg tenkte faktisk på noe med rubiner.
Rubiner.
Dette er fra Cabaret.
Det er ikke ekte, men designet er så vakkert.
Det er akkurat det jeg ser etter.
Kan jeg låne det?
Ta det.
Jeg må bli kvitt alt dette skrotet.
Jeg er veldig takknemlig.
Jeg har faktisk noe som du kanskje vil like.
Den ligner på hunden min Bunchy.
Det er perfekt. For jeg vil at du skal ha denne.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Han hører hjemme hos deg.
Hun hadde smykket, Grants Princeton-pins,
Susans klubbe og rundt 30 saltbøsser.
Jeg sjekker loggene og ser hva mer som er meldt savnet.
Kona mi gjorde også slik mot slutten.
Hun tok ting og trodde det var hennes.
Det var ikke vondt ment. Bare forvirring.
I går innså jeg at ingenting hadde blitt rapportert stjålet
siden Gladys flyttet.
Jeg husket at hun hadde tegnet beboerne sammen med kostymedesignene.
Jeg tenkte hun kanskje blandet dem i virkeligheten også.
Ingen mistenkte henne fordi alle trakk seg unna.
Så hun tok ikke Elliotts klokke?
Hun må ha tatt den,
men hørt alt snakket om Rolexen som Julie ga meg og blitt forvirret.
Hun tok Elliotts klokke til mitt rom, og trodde det var min klokke.
Jeg trodde tyven sa at de var på sporet av oss,
så jeg la den på terrassen for å avlede oppmerksomheten fra Charles.
Ok, dette har vært en lang uke.
Jeg skriver en rapport.
Takk.
Dere hadde rett.
Gratulerer.
Hva skjer nå?
Forlat området innen én time, ellers hjelper San Francisco-politiet deg.
- Har du fortalt noen andre om meg? - Nei.
Men du vet hvordan ryktet går.
Takk for alt.
Jeg gjorde bare jobben min.
Du løy for å komme deg inn.
Du anklaget staben min for en alvorlig forbrytelse.
Staben min håndterer mer dritt på én dag
enn du gjør på en måned med skattesnytere.
Jeg er for gammel til kjeft.
Noe var borte, og nå er det ikke det.
Du fant det ikke, det gjorde fyren min.
Nå trenger vi ikke å treffes mer.
Så farvel.
God morgen, Chaz.
- God morgen, Cal. - Hvor har du vært?
Jeg sto opp tidlig. Du inspirerte meg til å utforske litt.
Se hva jeg fant.
- Boken min. - Ja, sir.
Du må signere den.
Det øker verdien.
Jeg skal legge den på eBay og tjene fire dollar.
Du kommer til å høre dette til slutt, men jeg vil at du skal høre det fra meg.
Jeg flytter snart.
I dag, faktisk.
Hvorfor?
Kvinnen du kjenner som datteren min er faktisk en privatetterforsker.
Hun ansatte meg for å undersøke et tyveri.
Helens smykke.
Jeg skulle aldri bo her.
Var dette falskt?
Hele tiden? Alt sammen?
Ja.
Men det var også ekte.
Jeg sverger. Jeg er meg.
Jeg skrev den boka.
Og du og jeg dro på baseballkamp.
Og min kone, Victoria,
døde for ett år siden av komplikasjoner relatert til Alzheimers sykdom.
Alt det er sant.
Jeg må gå nå.
Men hvis vi kan møtes en annen gang, vil jeg gjerne forklare alt dette.
Jeg har hørt nok.
Må du si farvel til noen?
Det er lettere å bare dra.
Ryktet sprer seg fort her.
Alle vet det nok.
God morgen, Charles. Spis middag med meg i morgen.
De fleste vet det.
Takk for hjelpen.
Ja, så klart.
Joel har barna om du vil ta en matbit eller noe.
Faktisk, hvis du har tid,
tenkte jeg at vi kunne pakke ned og pakke ut litt.
BEHOLDE
GI BORT
Det er fra båtturen vi tok i Lake Shasta.
Du falt i vannet og kjøpte denne for å ha en tørr skjorte.
Falt i? Noen kastet bamsefisken i vannet for å se om den kunne svømme,
noe den ikke kunne.
Gjorde jeg det? Og du hoppet uti og hentet den?
Jeg hentet den. Det er det fedre gjør.
Få se.
Ja, moren din likte den for den var så myk.
Så beholde eller donere?
Beholde.
Poenget med dette er å rydde.
Når brukte du den sist?
Du har rett.
Gi bort.
Og så...
Det er Bobbys sønn, Ray, på mine skuldre.
Det er 1978 eller 1979.
- Jeg klinte med Ray på highschool. - Æsj.
Greit, det var i 1979.
Moren din kjøpte det skjørtet i Santa Fe.
Vi bodde i vanen hennes hele sommeren.
- Hadde mamma en van? - Ja.
Bodde dere i en van året før jeg ble født?
Vel, ni måneder før.
Jeg hørte han gjemte seg i veggene og tittet gjennom ventilene.
Hva så han?
Likte han det?
Hans falske datters etternavn var Kovalenko.
Hun er sovjet.
Han jobbet for Russland.
Ok, han spionerte ikke for Russland eller noen annen fremmed makt.
Men han spionerte.
På en måte, ja.
Jeg sa det var det noe rart med ham.
Alle i dette rommet skylder meg en unnskyldning.
Didi, du først.
Her er planen.
Jeg snakker med de som vil én og én på kontoret mitt.
Jeg sier alt jeg vet og dere kan spørre om hva dere vil.
Jeg er først.
Åpenbart.
Dette kaoset har understreket mine sikkerhetsbekymringer.
Men jeg stolte på Charles.
Jeg innsatte ham som visepresident.
Og han forrådte meg.
Akkurat som Gerald Ford.
Jeg bryr meg ikke om han fant smykket. Jeg vil aldri se ham igjen.
Gode nyheter. Han er allerede borte.
Tok han ikke farvel?
Frekt.
Han lagde en drink til meg den første kvelden.
Han fristet meg til å synde.
Jeg har urene tanker om ham nå.
På 80-tallet var det høyrisikoobligasjoner som gjaldt.
Og jeg var på Sullivan Brothers...
Jeg vil gjerne fokusere på Charles.
Jeg gir deg bare konteksten for mitt syn på saken.
I 1985 var jeg på Ritz-Carlton i Naples, Florida,
og hvem andre enn Cyndi Lauper kom gående.
Jeg fant det!
Jeg fant det.
Jeg har aldri sett det. Når malte hun det?
- For mange år siden. Jeg elsker det. - Ja.
Hva er denne bagen? Den er full av godteri.
Moren din pakket den.
Hun så meg pakke og prøvde å hjelpe.
Men du pakket alt dette etter at hun døde.
I løpet av de siste månedene, var det gode og dårlige dager.
Du husker det.
Ja.
Til slutt var det bare dårlige dager.
Jeg var på dypt vann.
Sykepleierne sa at huset ikke var trygt for henne.
Så jeg...
Jeg tok en avgjørelse.
Pappa... du skulle...
Hun skulle til på aldershjem.
Et sted i Berkeley en kollega fortalte meg om.
De kom og pakket alt sammen.
Jeg sa at vi skulle på tur.
Jeg sa til meg selv at det var sant.
Hun skulle sjekke inn på en mandag, men kvelden før hun skulle dra...
...ble hennes siste kveld.
Jeg lovte henne at hun aldri skulle flytte.
Jeg lovte at hun aldri skulle forlate huset sitt.
Jeg brøt det løftet.
Ja. Men personen du ga det løftet til var ikke her lenger.
Du ga henne det beste livet du kunne.
Du elsket henne hver dag. Du gjorde ditt beste.
Det går bra, pappa.
Det går bra.
Alt ble bedre da han dro. Godt vi ble kvitt ham.
Hva feiler det deg?
Vi er sammen igjen takket være Charles.
Og han fant klokka di.
Det stemmer vel.
Det var gøy å slå ham.
Det er gøy å slå. Jeg slår hvem som helst her.
Han var grei med meg.
Og med Flo.
Flo elsket ham. Jeg bryr meg ikke om hva han gjorde.
Synd han er borte.
Du kjente ham bedre enn noen.
Hva tenker du?
Charles var en løgner og en bedrager.
Han dummet oss ut.
Jeg er glad han er borte.
Jeg sa at jeg var usikker på
hvordan vårt forhold burde se ut, men at vi ville vite det når vi så det.
Det er dette.
Noe som dette.
Ja.
Dette er bra.
Vi kommer tilbake neste helg til farsdagen.
Alle fem.
Da kan Joel hjelpe oss med å rydde resten.
Husk å få donasjonene hentet.
Du bør ringe en muggfyr. Det lukter muggent der inne.
Glad i deg også.
Pappa!
ORIOLES' UNGE STJERNER SKINNER
Hva jobber du med nå?
Har du noen nye saker?
Én, faktisk.
Jeg etterforsker en tidligere ansatt
som stikker nesen der den ikke hører hjemme.
Mener du den ansatte som reddet deg, som gjorde et nederlag til en seier?
Syns du ikke at du skylder ham noe?
Du fikk betalt.
Greit. Jeg skylder deg en tjeneste.
Ring meg om du trenger en tjeneste.
Mr. Cubbler er her.
Velkommen.
Du husker Charles, vår mann på innsiden?
Absolutt. Jeg skulle kommet før, men jeg har vært travel.
- Jeg har sjekken din. - Takk.
Her er hele rapporten, inkludert Charles' notater.
Det var han som løste saken.
Godt gjort, antar jeg.
Jeg håpet at noen ville få sparken eller havne i fengsel.
Er den gamle damen innelåst?
Gladys? Hun er på en hukommelsesenhet.
Samme det. Så lenge mor er trygg. Jeg stoler ikke på Pacific View.
Hun klager i hver e-post og talemelding.
Det stedet er råttent.
Det er leit å høre at Helen ikke er fornøyd.
Har du besøkt henne? Snakket med henne om opplevelsene hennes?
Jeg er veldig opptatt.
Det må du være.
Fordi da jeg var der, så jeg deg ikke.
Ikke til lunsj, ikke på bursdagen hennes.
Jeg tror problemet moren din har med Pacific View er at du aldri er der.
Du skulle finne smykke, ikke leke terapeut.
Didi, direktøren,
fortalte meg at for de fleste eldre
er den største trusselen mot deres velvære ikke sykdom eller en ulykke.
Det var ensomhet.
Hvis Didi er så klok og omsorgsfull, hvorfor slutter hun?
- Du må ta feil. - Nei.
Hun sa opp rett etter at du dro.
Det var i hvert fall én som fikk konsekvenser.
Jeg drar.
Ta vare på deg selv, Charles.
Hva? Vi er ikke ferdige her.
Didi sa opp på grunn av det vi gjorde.
Vi må hjelpe henne med å ombestemme seg.
Nei, jeg tror vi har forårsaket nok trøbbel på Pacific View.
Jeg står over.
Ok.
Ikke noe problem.
- Gir du meg et øyeblikk? - Klart.
Hallo?
Hei. Det er Charles Nieuwendyk. Jeg trenger en tjeneste.
- Hvordan fant dere meg? - Detektivarbeid.
Hver dag, nøyaktig 14.30, tok du deg en pause,
og kom tilbake med en kaffekopp med denne kafeens logo.
- Vi ringte Pacific og Jaylen sa det. - Pokker ta. Min greie var også sann.
Didi, dette var vår feil. Du kan ikke si opp.
Jeg har sagt opp.
Jeg blir til de finner erstatteren min.
Det var ikke deres feil. Det skjedde på min vakt.
Jeg skulle holde beboerne trygge, og jeg mislyktes. På tide å dra.
Nei. Du hører hjemme på Pacific View.
Du var der i en måned. Hva vet du?
Jeg trengte ikke en måned.
Jeg visste det da jeg kom.
Julie, det er Charles.
Ettermiddag på dag fem.
Sol, 20 grader. Lett vind fra sørvest.
Lufttrykket er på vei ned.
Ja, han gjorde det hver dag.
Vårt største hinder kan være Didi.
Hun går ikke glipp av noe her.
Vet alt, ser alt.
Hun er høyt respektert av både ansatte og beboere.
Hun har en bemerkelsesverdig evne til å vite nøyaktig hva beboerne trenger,
og gir det med verdighet og ynde.
Hun er virkelig et unikum.
Det blir vanskelig å snike noe forbi henne,
som leder meg til min neste idé.
Bare hør hva jeg har å si.
Jeg sjekker inn som tvillingbroren min, Bernard Nieuwendyk...
- Ok, det... - Vi må høre dette.
Falsk bart, andre klær, og han vokste opp i tåkete London Town.
Greit. Det er... Vi bare...
La oss fokusere på den første delen.
Jeg var der under falske premisser, ja.
Men jeg var virkelig ensom. Du så det.
Du sendte Virginia og Florence til rommet mitt den første dagen.
Du reddet meg fra randen den kvelden på biblioteket.
Du hjalp meg å få livet mitt tilbake.
Hva vil skje
når den neste ensomme personen sjekker inn og du er borte?
Du vil nok ikke høre fra meg.
Det stemmer.
Men jeg kjenner igjen en arbeidsnarkoman når jeg ser en.
Jeg vet hvordan det er å leve og ånde for jobben.
Jeg har sett all slags svindel, forsømmelse,
og rett og slett slurv, så når jeg ser noen som faktisk bryr seg...
Jeg mener, du tok meg.
Det har aldri skjedd før.
Fordi de fleste møter opp, drar hjem og bryr seg ikke.
Men det gjør du. Det er beundringsverdig.
Jeg tror jeg vil ha champagnefontenen nærmere meg.
Laks? Er bryllupsfargen vår laks?
Det er fargen til en sunn prostata.
Er det?
Sannsynligvis. Jeg vet ikke.
Så vi kan sette champagnefontenen ved hovedbordet,
men det flytter ostebordet inn i baren.
Et ostebord? Stilig.
Jeg må sørge for at Grant får LACTAID.
Didi tar seg av det.
Didi? Har hun ikke sluttet innen det?
Har du ikke hørt det? Hun blir.
Hei, Didi.
Du blir.
Jeg skulle si det.
Jeg forstår. At du dro, ville ikke fikse noe.
Charles var skurken her.
Charles overbeviste meg faktisk om å bli. Han kom og snakket med meg.
Han holdt en hel tale om hvor ensom han var
før han kom hit.
Hvor mye det forandret ham.
Vennene han fikk.
Jeg vet ikke, jeg vil hate ham, men når alt kommer til alt...
"Til Calbert, en ny venn. Det føles som et mirakel."
Det er det som skiller genial ingeniørkunst
fra nyttig ingeniørkunst.
Passer formen til funksjonen?
Betyr tingens sjel noe for de som bruker den?
Er det en pulserende kjerne i det praktiske?
I dette tilfellet er svaret åpenbart ja.
Takk.
Hei. Takk for dette, professor.
- Bare hyggelig, Charles. Det var flott. - Bra.
- Litt rusten. - Ikke merkbart.
Hvem er det?
Du elsker å snakke.
Jeg har blitt beskyldt for det.
Underviser igjen.
Det er bare en gjesteforelesning, men jeg gjør kanskje flere.
Hvordan går det?
Opptatt. Jeg har vært ute og sett byen.
Det er bra. Hvordan går det med C.J. i Singapore?
Morsom historie.
Etter utflukten vår, tok vi en prat. Det mest ærlige vi har vært med hverandre.
Han ville ikke dra så langt fra meg.
Bra for ham. Og bra for deg.
Jeg tar BART til kontoret hans for å spise lunsj innimellom.
Vet du at de får gratis mat hele dagen?
Men de kaller det ikke en kafeteria. Det er et kulinarisk senter.
Vi har en kafeteria her hvis du vil ha en kopp kaffe.
- Jeg kan ikke bli. - Ok.
Men vi kan ta det en annen gang.
Hva skal du på lørdag?
GRATULERER IGJEN
Det finnes virkelig noen for alle.
Hva tenker du, Grant?
Jeg synes Roquefort er en triumf.
Se hvem som er her.
Sikkert for å stjele gavene.
Tok du seriøst med Nieuwendyk?
Han er daten min.
Jeg er glad du er her, professor.
En liten del av meg håpet du ville protestere under seremonien.
Men du gikk glipp av sjansen.
Alt ble slik det skulle skje.
Enig.
Skal dere på bryllupsreise?
Jeg vil til Boca, men det er opp til damen.
Jeg glemte å si det. Jeg bestemte meg.
- Jeg har alltid ønsket å dra til Paris. - Vi skal til Paris.
Dette blir en av mitt livs beste bryllupsreiser.
Beklager å forstyrre, men noen lot malingen stå åpen over natta,
så vi ikke har maling til morgendagens kurs.
Jeg fikser det.
Dette er så rørende, ikke sant? Måten folk her finner hverandre på.
- Så du at Charles er tilbake? - Charles Nieuwendyk! Du store.
Pokker ta!
Du har aldri fått en firer når du trenger det.
Aldri!
- Jeg tar sjansen. - Dårlig idé.
Nei, god idé, for du triller aldri en...
Kom igjen!
Det er sinnssykt.
Terningene er rigget.
Nei, jeg er bare god.
Å, vel...
ÉN MÅNED SENERE
Vi tar kontakt.
Takk.
Hva tenker du?
Det er umulig. Vi må stå over.
Det er en saftig sak, og de tilbyr mye penger.
Vi kjenner ingen som kan klare det.
Jo.
Hvem? Å, pokker.
Nei. Det går ikke fordi... Pokker.
Pokker.
Det er Julie.
Jeg kan ikke tro jeg sier det, men jeg har en ny jobb til deg.
Nok sagt.
Beklager. Du må si mer.
Men uansett hva det er, er jeg med.
BASERT PÅ "EL AGENTE TONTO"
Tekst: Veronika Mathisen