www.titlovi.com
Izvoli.
Tu ima 350.
I?
To je sve što imam, čoveče.
To mi je novac za kiriju.
Kratak si 475. - Znam.
Mogu ti doneti ostatak do petka…
Onda dođi u petak.
825 za alternator?
Hajde… - Daj ne zezaj…
On košta 400,
sam bih mogao da ga zamenim za pola sata
da imam alat, tako da stvarno…
Neću da vodim ovaj razgovor.
Bavim se dostavom robe, razumeš?
Tako da mi kombi treba da zaradim novac.
Bez kombija nema šanse da zaradim da ti platim.
Daj mi lovu koju mi duguješ,
ili se gubi.
Gde su jebeni ključevi od Kia-e?
Zdravo dušo. - Znači, kad ja zovem onda se javiš.
Molim? - Baš te briga.
Znam zato što me sad zvala,
i rekla mi je da si iskulirao rođenu ćerku.
Znam, kasnim sa svime…
Pokupiću je, samo da završim sa ovim.
Ne mogu da verujem da opet praviš ista sranja.
Znaš da su sreda i petak tvoji dani.
Ona ti nikad nije na prvom mestu.
Znaš da ne volim kada se skuterom vraća sama kući.
Bukvalno sada sedi tamo i čeka te.
Reci joj da mi je žao.
Kada me pitaš šta bi moglo
da sredi stvari među nama,
ovo je tipičan primer
sranja sa kojima sam završila.
Lep bicikl.
Oduvek sam hteo da naučim ćerku da vozi.
Hoćeš da ga kupiš? 75 dolara.
Nemam novca. - Onda odjebi odavde.
Smiri se.
Opusti se.
Daj Karl, samo stoji tamo.
Ne vredi ni tebi ni meni.
Daj da ti odradim razliku.
Znaš da umem sa kolima.
Mogu sve živo da popravim.
Slušaj me jebivetru, 475.
Do tada nemamo o čemu da pričamo.
Daj, čoveče…
Šta sam ti rekao? - Polako, polako…
Polako čoveče, štipaš me.
Hoćeš da ga prebijem? - Neće, neće.
Bateru, Bateru, uštinuo si mi bradavicu.
Ovde Edi.
Vidi, mrzim što moram da te pitam…
Halo?
Nazovi me, ok?
Stajem na noge.
Sada imam posao.
Kako ide, kako ti je majka?
Kako si čoveče, ovde Edi?
Halo?
Jebote!
Mogu li da dobijem i tri grebalice?
Jebi ga!
Izvini, mrzim što moram da pitam…
Možeš li da mi pozajmiš nešto love?
Zato što…halo?
Jebeš ovo, jebo te.
Da ti pomognem. Bog te blagoslovio.
Jel ti ja ličim na narkomana?
Sranje!
Jesi li ok unutra, dečko?
Hej, mali.
I ja imam zajeban dan isto.
Hoćeš vode?
Mora da ti je vrućina unutra.
Evo ti.
Dobar dečko.
Tako.
Ćao dušice.
Nemoj da me zoveš tako, obećao si da ćeš da dođeš!
Hej… - Nemoj ti meni "Hej".
Mama te pokupila?
Jeste, ali nisam povezla skuter,
tako da sam morala da čekam sa Gosp. Kaplan dva sata.
Izvini.
Zadržalo me je par stvari,
a znaš da se tvoja mama
bolje snalazi sa ovim
nego ja, tako da…
Moram da prekinem, radim.
Tata? - Da?
Ja te i dalje volim,
čak i kada se ponašaš budalasto.
Volim i ja tebe,
čak i kad mirišeš na govance.
Ne mirišem tako!
Mirišeš pa te ja i dalje volim.
Sad stvarno moram da idem.
Vidimo se.
Opa, ovo je lepo.
Dolus.
Da vidimo šta ima ovde.
Mora da ima nečeg što može da se proda.
Naočare za sunce.
Sranje.
Ma jebeš ovo.
Šta se dešava?
Jebeš ovo!
Neću da se javim.
Šta je sa ovim autom?
Jebi se ti.
Prokletstvo, jebem ti sve!
Jebi se!
Odjebi!
To je to.
Sranje!
Halo?
Čujete li me?
Jeste li tu?
Jesam.
Ah, baš dobro.
Dobro došli.
Ja se zovem Vilijam.
Jeste li tu? - Šta hoćeš?
Ja sam vlasnik tog auta.
Jebi ga! - To je sve što imate da kažete,
"jebi ga"?
Da, to je skraćeno od "Jebi se."
Interesantno.
Jesi li me to upravo udario strujom? Kakvo je ovo sranje?
Da li sada imam tvoju pažnju?
Pusti me da izađem!
Ne, prvo moram da objasnim par stvari
kako bi smo se razumeli.
Jesi li spreman da slušaš?
Znam da si malo zbunjen pa ću govoriti sporije.
Obili su mi kola šest puta a da niko nije uhapšen.
Razumeš?
To je već preterano, zar ne?
Sa tobom danas, to je već sedam puta.
Vidi, ja stvarno…
Stvarno me zabole za to. Šta hoćeš?
Želim samo da razgovaram sa tobom, to je sve.
Zajebi to, pusti me napolje!
Ne, ne, sve dok se ne upoznamo,
dok se ne budemo razumeli.
Pusti me da izađem!
Hoću napolje iz jebenog auta!
Ne budi nepristojan. Nestrpljiv si kao zločesti dečak.
Šta? Ma jebeš sve ovo.
Stvarno nemam vremena za ovo.
Jebeš ovaj auto.
Upucao sam se!
Šta se dešava tamo?
U pomoć! - Šta je to bilo?
U pomoć!
Izvini, ne mogu da te razumem
dok vrištiš.
Čekaj da smanjim malo zvuk…
Samo da vidim koje dugme…
Oh, izvini zbog toga.
Izvini, izvini… - Jebem ti…
Moja greška. Znači nije to.
Da pritisnem ovo? Mislim da jeste, da vidimo.
Ne, nije ni ovo.
Baš krvarim! - A da stisnem ovo?
U pomoć! - Samo sekundu.
Imaj malo strpljenja.
Uspeo sam da se upucam. - …ako stisnem ovde, da vidimo.
Dozvoli mi da proverim u uputstvu.
Pomozi mi! - Ne, sačekaj malo.
Pomozi mi!
Šta jebote?
Pomozi mi!
Prokletstvo!
Aha, evo ga, mislim da je to.
Jesi li dobro?
Sranje! - To nije zvučalo dobro.
Ovo baš krvari.
Nadam se da ne krvariš
svuda po mom automobilu.
Zovi pandure, baš me briga.
Ne zezam se, zovi ih odmah!
Moram da ti kažem da bi to bilo potpuno gubljenje vremena.
Vidiš, policija je jako zauzeta.
Treba mi medicinska pomoć, čoveče.
Imaš sreće, ja sam doktor.
Reci mi u čemu je problem prijatelju?
Samo otvori jebena vrata i pusti me napolje, ok?
Koliko si povređen? - Veoma.
Ne mogu da zaustavim krvarenje.
Znači, to ti nije bilo baš pametno, momče?
Karoserija i staklo su otporni na metke.
Osećam se loše, mislim da umirem.
Ah, čisto sumnjam. Da si pogodio arteriju,
do sada bi bio u nesvesti ili verovatno mrtav.
U svakom slučaju, dozvoli da ti nešto kažem
o autu u koji si provalio.
Baš me briga za to.
Stvarno mislim da bi trebalo da te bude briga
zato što ne mogu da mislim na ništa relevantnije
obzirom na tvoju situaciju.
Čuješ li ti mene? Treba mi pomoć smesta.
Vozilo u koje si provalio pripada meni,
a meni je više bilo dosta.
Noga me peče.
Kao prvo moram da te pitam,
da li si stvarno mislio da bi ovakvo vozilo
bilo ostavljeno nezaključano?
Ranjen sam čoveče, umirem!
Baš me briga. Postavio sam zamku i ti si zagrizao.
Jako prosto.
Nisi mogao da odoliš,
i sad mogu sa tobom šta god hoću.
Ne osećam nogu.
Mislio sam da te peče. A sad kažeš da je ne osećaš.
Oboje.
Ne mogu obe stvari.
Obe su!
Unutrašnjost je zvučno izolovana.
Takođe ima ometač signala, Bluetooth-a i WIFI-ja…
Jebeni psihopato!
Ja sam psihopata?
Niko me do sada nije tako nazvao.
Bar da ja znam.
Mada, siguran sam da je sve ovo racionalno.
Ovaj projekat je pažljivo isplaniran,
svaki detalj je detaljno proveren.
Svaka eventualnost je predviđena.
Šta hoćeš? - Hoću da obratiš pažnju.
Molim te, čoveče. - Hoću da pažljivo saslušaš
svaku reč koju budem rekao.
Jebi se!
Jebem ti mater!
Izvini, nisam te čuo. Šta si rekao?
Ništa, ništa nisam rekao.
Odlično, da li si spreman da me slušaš?
Očigledno da nisam.
Važno mi je da shvatiš
patnju kakvu izazivaš.
Želim da stvarno zažališ,
i iskusiš posledice toga što radiš.
Da li si me razumeo? - U redu, žao mi je.
Odlično. - Pobedio si, žao mi je.
Ništa, onda da počnemo.
Već znaš moje ime, zovem se Vilijam.
Ja sam udovac. To znači da mi je supruga preminula,
ili da je skoro umrla, tako nešto.
Ja sam rođen u malom industrijskom gradiću u Južnom Velsu.
Verovatno nikad nisi čuo za Južni Vels?
Nema veze.
Gotov sam, čoveče.
U svakom slučaju, došao sam u SAD
kada sam imao sedam godina.
I živim ovde čitav svoj život,
u ovom gradu, u istom komšiluku.
A ovo je dobrostojeći komšiluk.
Na prvi pogled tako ne izgleda,
ali nema kuće ispod milion dolara, da li veruješ?
Treba mi voda. - Zaveži.
Bićeš dobro. - Ne, ne.
Bez vode možeš da izdržiš bar 48h,
doktor mi je tako rekao.
Gde sam ono stao?
Aha, komšiluk. Nije se promenio od kad sam bio klinac.
Bože.
Držali smo ulazna vrata otključanim.
Ljudi su bili ponosni na to kako izgledaju i kako se ponašaju.
SUBOTA
U stvari ne moram da čekam da se javiš.
Da pokušamo ponovo?
Umirem od gladi.
Obrati pažnju na rečnik. Mrzim vulgarnosti.
Šta hoćeš od mene?
Jako je bitno da se razumemo.
Daj mi vodu i hranu, i slušaću šta drobiš doveka.
Kupio sam ćerci mali stančić
par blokova odavde.
Malo dvorište, visok plafon, svetao, ništa posebno.
Perfektan dom za začetak porodice.
A onda, kad je to bilo?
To je bilo pre dve godine, mislim u decembru.
U svakom slučaju, povedem je ja u kupovinu.
Odemo u tržni centar.
Pa smo bili na ručku u Eminom omiljenom restoranu.
Savršen dan.
I kada sam je odbacio do stana, prišla su nam dvojica…
Slušaj, jebe mi se za tvoju životnu priču.
Trebaju mi hrana i voda, pizda ti materina.
Rečnik!
Isuse, jebote!
Jebem ti mater!
Jebo te rečnik, pizda ti materina!
Pazi sad…
Nemoj da mi uključuješ klimu.
Bolesniku…
Nije loša pesma.
Uopšte nije loša.
Ućuti više!
Žao mi je, ok? Samo isključi pesmu.
Izvinjavam se što sam psovao.
Neću ponovo.
NEDELJA
Dobro jutro, momče.
Uf, baš izgledaš užasno.
Precizniji izraz bi bio "jezivo".
Tako je, jezivo.
To bi verovatno bio prvi stadijum
izgladnelosti, zar ne?
Imaš li poteškoće da se koncentrišeš?
Koliko često misliš na hranu?
Da li si nervozan?
Mislim da ću da napišem "Da" za ovo poslednje, ok?
Jesi li ti uopšte dobro razmislio o ovome?
Ako umrem, šta ćeš sa telom?
A nije lako otarasiti se tela.
Ne u gradu sa kamerama na svakom ćošku.
I kako ćeš živeti sa tim?
Pravo da ti kažem, baš me briga.
Nikome nećeš nedostajati.
Jesi li čitao "Zločin i kazna"? Dostojevski.
Jesam odavno, a ti?
Jesam.
Misliš da sam neobrazovan
samo zato što nemam novca,
Da ne umem da čitam? Umem.
Koledž?
Samouk.
Znam da je to vama otmenima, hranjenim kašičicom teško da shvatite
ali ulična mudrost je važna.
Ah da, ulična mudrost.
Možda sam to trebao da studiram.
Savetujem ti da ne diraš kamere.
To ti nije baš bilo pametno, zar ne?
Moja poenta, i poenta u "Zločinu i kazni" je
da će te ubistvo nekog samo sj… - Rečnik.
Sjeb… načisto.
Uradio sam puno sjeb… stvari u životu,
ali nikad nikog nisam ubio.
Nikada ne bih, i nikada neću ubiti nekoga.
To je nešto drugo.
I to kaže čovek koji ima pištolj.
To je nešto drugo.
On je za zaštitu.
Gde ja živim panduri ne dolaze kada ih pozoveš.
Da, primetio sam to,
ali da policija ima vremena da radi svoj posao,
misliš da bih ja napravio takav auto?
Ipak se slažemo oko nečega?
Imamo ipak nešto zajedničko.
Pa, ipak svi udišemo isti kiseonik
i svi umiremo na kraju, zar ne?
Čoveče pomozi mi, umirem.
To nam je takođe zajedničko
zato što i ja umirem, od raka prostate.
U najboljem mi je ostalo 4 meseca, ili tako nešto.
Žao mi je da to čujem.
Upravo zbog toga i radim ovo, razumeš?
Želim da promenim nešto. Želim pravdu.
Onda pozovi pandure.
Neka me uhapse, priznaću sve.
To je pravda, jel tako?
Problem je malo komplikovanije prirode.
Celokupan pravosudni sistem, policija, tužioci, sudije,
više nemaju moć
zato što su svi kastrirani od
od bolećivih guvernera,
bezkičmeni, jezivi mali naporni gadovi
koji umesto da brinu o ljudima u svojoj državi
parazitska mala govna kao što si ti
samo pljesnu po rukama, maze vas, tetoše,
daju vam opštinske stanove i hranu, a da ne zaboravimo
obavezne preterano emotivne psihoterapeutski glupake
koji bi trebalo da vam pomognu oko osećaja
…da ste žrtve.
Tako da sam odabrao da uzmem pravdu u svoje ruke.
Misliš da je ovo pravda?
Zaista, ovo što mi radiš?
Da ti to objasnim ovako.
U nekim zemljama bi ti za krađu
odsekli obe ruke.
To nije tačno.
Svi to tvrde, ali to nije tačno.
Zaista? - Da.
Za većinu prekršaja pošalju te u zatvor
kao i bilo gde drugde.
A šta sa ozbiljnim kriminalcima, povratnicima?
Šta sa njima?
Koja je kazna za njih?
Četiri prsta.
Stvarno? Onda mi daj tvoj matični broj,
da proverim.
Šta da proveriš?
Ako ti je ovo prvi put,
pustiću te, ali ako si već radio ovako nešto,
kao što mislim, onda ćeš mi priznati i izviniti se,
a ja ću da ti odsečem četiri prsta.
Jesi li ti ozbiljan?
Mrtav ozbiljan.
Pristaješ li?
Zašto bih pristao na tako nešto?
Dobro razmisli.
Ovo ti nudim samo jednom, imaš moju reč.
To nije pravda.
Meni se čini da je fer.
Ne kada je sistem namešten.
Pa šta onda? Oduvek je namešten!
Da li te je sistem naterao da mi provališ u auto?
Pravedno je da većina živi od plate do plate?
Evo nas ponovo sa socijalističkim… - Ne mogu da kupe lekove.
Komunistički manifest! - Ne mogu da plate kiriju.
Da ne mogu sebi da priušte ništa?
Raširi to okolo sa tvojim špricevima.
Besmislice! Svi imaju iste šanse.
Pravi zločin je što je ovaj grad pun siromašnih,
a zakone su napravili bogati za bogate.
To je odvratno!
U pravu si, "druže".
I ti onda imaš pravo na šta? Na sve?
Zakoni su napravljeni da ljudi kao što si ti
mogu da imaju sve i da drže sve ostale dole.
TI si kriminalac.
Ah, oprosti mi.
Da li sam te iznervirao?
Povredio sam ti osećanja?
Ne, nisam iznerviran.
Koliko si potrošio na ovu stvar?
Sto hiljada?
Nemam pojma.
Imam toliko novca,
da baš i ne znam.
Ti zaslužuješ da budeš opljačkan.
Ja sam zaradio svaki peni.
Bez ikakve pomoći porodice, jel tako?
Ko ti je platio školovanje?
Misliš da se ovde radi o privilegijama, ali nije.
Radi se o ispravnom i pogrešnom.
Počeo sam bez ičega,
ali umesto da se sažaljevam,
naporno sam radio
i stvorio dobar život za sebe.
Izgleda da jesi stvorio
jebeno lep život za sebe, bolesniku jebeni!
Hoću da kažem…
Hoću da kažem da ne možeš da imaš pravdu bez morala,
a ti ga nemaš.
Pročitao sam negde, "Ne kradi."
Mislim da je to iz biblije, "Ne kradi."
To nije komplikovano, zar ne?
Ali ako ti je to diskutabilno,
možeš to da raspraviš sa Bogom, sa Karlom Marksom,
Kardašijankama, ili bilo kim.
Ali to je nešto o čemu JA neću da raspravljam sa tobom! Ćao.
Pomislio sam da ćeš stvarno to da uradiš.
Čemu trud da me zakrpiš kada ćeš ionako da me pustiš da umrem?
Da te pustim da umreš?
Ti mora da me zajebavaš?
Ne, uložio sam mnogo vremena i novca u ovaj projekat,
zato želim da uživaš.
Želim malo da se zabavim u ovim poslednjim danima.
Da li razumeš?
Daj mi tvoj matični broj.
Rekao sam već da neću.
Daj mi ime i prezime.
Ako mi daš matični broj,
dobićeš vodu i isključiću grejanje.
Edi.
Edi, dobro, nastavi.
Daj mi vode, i reći ću ti ostatak.
Žao mi je Edi, ne ide to tako.
Ali ja nikud ne žurim.
Baš mi je lepo i udobno sedeći ovde
dok uživam u viskiju sa ledom.
Da, čist je.
Mislim da imam osetljive zube.
To dolazi sa godinama. Jesi li znao to?
Treba da paziš na to na vreme.
Edi Bariš.
Edi Bariš, zahvaljujem. I matični broj, molim te?
173. - 173.
2-5. - 2-5.
6787.
- Puno ti hvala, odlično.
Šta je sa vodom?
Koja je magična reč?
Molim te.
Oprosti, nisam te čuo?
Nešto mi prekidaš.
Molim lepo.
Molim lepo… Tako je već bolje.
Sakrio sam flašu vode ispod suvozačevog sedišta
dok sam te previjao.
Šta je toliko smešno, čemu se smeješ?
Dobio sam.
Dobio sam 500 dolara.
Toliko mi je trebalo.
To je bilo dovoljno.
Da uzmem svoj kombi.
Dovoljno.
I imao sam to kod sebe svo vreme.
Izvini Edi, ali sa rakom imaš dobre i loše noći.
Hoću kući.
Ne možemo da se vratimo kući, Edi.
To ti je tragedija života.
Kako da ponovo pokupiš konce starog života?
Kako da nastaviš?
Kada u srcu već znaš
da nema povratka.
Postoje stvari koje vreme ne može da popravi.
Neke rane su preduboke, toliko duboke da su se ukorenile.
To je iz Gospodara prstenova, jel tako?
Da. Emina omiljena knjiga.
Treba mi hrana.
I džoint.
Bože, sve bih da sad imam džoint.
Zaista mi je žao, ok?
Žao mi je što sam ti upao u auto.
Nisam trebao.
Ozbiljno to mislim. To nije ok.
I u pravu si da svi treba da se osećaju sigurno.
Ja sam to prekršio.
Bio sam sebičan.
Pokušao sam da ukradem od tebe, priznajem.
I žao mi je zbog toga.
Iskreno, kapiram.
Koji god da su mi bili razlozi, nema opravdanja.
Mogu da razlikujem dobro od lošeg, i napravio sam izbor zbog kog
zaista, zaista žalim.
Nemaš pojma koliko.
Molim te ne za oproštaj,
već da budeš bolja osoba od mene.
Možda si bio u pravu u vezi mene, Edi.
Možda sam psihopata zato što mi te uopšte nije žao.
Ali, pozdravljam tvoj trud,
i za to ćeš dobiti nagradu.
Imaš kolačić u pretincu.
To bi ti trebalo biti dovoljno za neko vreme.
Budi na vezi, zovu me na službeni broj.
Halo?
Budi brz, imam još jednu vezu.
U redu.
Pukao joj je vodenjak?
Bolovi?
Reci im na prijemnom da je moj pacijent.
Ćao, hvala ti.
Izvini Edi, moram da idem.
Čućemo se ponovo, ok? - Čekaj, treba mi voda.
Uživaj u kolaču.
I džoint.
Odlazi.
Otišao je.
To će isključiti struju.
Sigurnosni prekidač.
Moram da skinem zaštitu da bih ga isključio.
Hajde Edi, hajde.
Jebote, pustio si mi struju kroz srce!
Šta radiš tamo dole?
Šta si pokušavao?
Odustajem.
Od sad hoću da ti vidim ruke.
Ja uvek gledam, Edi!
PONEDELJAK
Šest komada piletine.
Ne, 20 komada piletine.
Veliki pomfrit.
Milk shake.
Od jagode.
Veliku kolu.
I veliku kolu.
Dobro, da vidimo.
Tako je, idemo!
Ne, ma daj!
Hajde!
Ah, Edvarde, Edvarde.
Da li si stvarno mislio da bi bilo baš tako lako?
Jebiga.
Naravno da nije. Pametniji si od toga, zar ne?
Gde me vodiš, čoveče?
Reci mi Edvarde,
za kakvu muziku si raspoložen?
Muziku?
Moja ćerka je non-stop puštala jednu pesmu.
Izluđivala me je, ali nisam je čuo godinama.
Samo mi reci šta hoćeš?
Vidi u šta su se pretvorili, Edi.
Mislim, stvarno pogledaj.
Kao životinje su, zar ne?
Žive od milostinje.
Zavisnici, kriminalci.
I svi se ponašamo kao da je to normalno,
kao da je to u redu.
Društvo je propalo.
Nazadujemo.
Pogledaj ovaj kraj.
Izgleda kao sigurno mesto da podižeš porodicu,
zar nije?
Šta vidiš, Edi?
Ne znam, reci mi ti.
Sigurnosni sistemi, kamere, blindirana vrata.
Ovo su dobri ljudi koji žive u strahu, shvataš?
Ej, uspori. - Opusti se, Edi.
Samo je zagrevam, to je sve. - Uspori!
Malo se zabavljam, kapiraš?
Gde idemo?
Gde idemo? Negde gde je zabava.
Puno zabave.
Stigli smo.
Dome slatki dome.
Vidiš, nemaju uopšte srama, zar ne?
Ne plaše se posledica. - Šta radimo ovde?
Hteo si da ideš kući? Pa evo nas.
Šta je bilo?
Vidiš, ova dva idiota znaju da je policiju baš briga.
Osećaju se sigurno.
Udario si ga!
Ups!
Zašto bi on bio jedini koji može da krši društvena pravila?
Stani!
Samo ga pusti da ide!
Daj čoveče, pusti ga.
Ostavi ga na miru. On je ljudsko biće!
Možda je u redu za tebe
da kršiš društvena pravila,
i za njih,
ali za mene nije.
Kako je to pošteno?
Stani, nemoj!
Mora da postoji kazna za kršenje pravila, jel tako?
Ne ovako.
Znači želiš anarhiju?
Onda evo malo anarhije.
Stani, stani!
Ali ja ne želim da stanem.
Ako nema pravila, zašto bih stao?
On je gangster, virus, krvopija,
kriminalac, ljudski izmet.
Ako želim da ga gledam kako umire, šta može da me zaustavi?
Dobro, dobro, shvatio sam!
Ako ja mogu da kršim pravila, možeš i ti.
Dokazao si mi.
Molim te, samo prestani!
Ovako ćemo.
Ako bude mogao da ustane pustiću te iz kola,
ali mora potpuno da se uspravi.
To je dogovor.
Hajde, diži se.
Hajde, hajde, diži se.
Jebem ti mater!
Psihopato, ima da te ubijem!
To je duh, Edi.
Jebeni psihopato! - Neka bude anarhija!
Uspori!
Šta ti je, Edi?
"Ulični mudrac Edi."
Zar nisi ovo hteo?
Haos, revoluciju, tako je!
Stani!
Ma daj, Edi… - Jebote!
Kvariš najbolji deo pesme. Slušaj.
Stani, jebote!
Stani!
Ajde Edi, uživaj malo.
Svi možemo da radimo šta hoćemo. - Pozliće mi, stani!
Zaustavi jebeni auto! - Zar nisi sretan?
Povratiću! - Ok, onda povrati.
Stani! -Nema pravila, Edi.
Dobrodošao u ljudsku džunglu! - Stani, jebote!
Zaustavi prokleti auto!
Upomoć!
Stani!
Stani, nemoj to da radiš!
Ma daj Edi, idemo!
UTORAK
Diži se, spavalico.
Dobro jutro!
Šta je bilo?
Imam vesti od Ejmi i Sare.
O čemu pričaš?
Svratio sam do njihovog stana.
Ne.
O da, Ejmi me je pustila da uđem, i…
Bio si kod njih u stanu? Nema šanse.
306 Mirtl Lejn, stan broj 10.
Jel ti zvuči poznato?
Ne verujem ti. - Stvarno?
Sara je radila domaći. Baš slatka devojčica.
Zašto bi pustila stranca u kuću?
Ne znam, ali jeste. - Lažeš.
Ne. - Ne verujem ti.
Bilo je lako.
Rekao sam im da radim za neprofitnu organizaciju
koja pomaže samohranim majkama da uzmu novac
od očeva mrcina kao što si ti.
Napravio sam čak i vizit kartu.
Odrađenu veoma profesionalno. - Ne razumem.
Kinko kopirnica to brzo pravi.
Šta nije u redu sa tobom?
One nemaju ništa sa ovim. - Naravno da imaju.
Ostavi mi porodicu na miru, čuješ li?
Ipak imamo dosta toga zajedničkog.
Ništa nemamo zajedničko.
Obojica smo žrtve svoje sebičnosti.
Žrtve?
Volim svoju porodicu. -Ne, ti brineš samo o sebi,
i nije te briga koga povređuješ.
Nemaš pojma o čemu pričaš.
Duguješ alimentaciju za dve godine.
To je laž. -Nije, to je javno dostupan podatak.
Proverio sam.
Dao si mi matični broj, sećaš se?
Ali sada plaćam svakog meseca.
Dve godine. - Naporno radim…
Sud je presudio da si nesposoban za očinstvo.
Misliš da ja to ne znam?
Znam da me Sara voli.
Ne možeš ništa da mi kažeš što…
Čekaj…
Šta radimo ovde?
Reci mi Edi, da li misliš
da je Sara nasledila tvoju uličnu mudrost? Pitam se…
Slušaj me, samo vozi.
Vidi je, mala Sara,
čeka da je pokupiš.
Moj Bože.
Mora da zna da nećeš da dođeš.
Sara.
Sara!
To je samo par ulica dalje,
ali sa kriminalom u porastu pitam se da li je bezbedna.
Ne treba da smo ovde, ostavi je na miru.
Daj da idemo, samo vozi odavde.
Samo stani, stani!
Stani jebote!
Sara.
Sara!
Prestani da mi pratiš ćerku.
Ne uvlači mi porodicu u ovo.
Čuješ li me, jebeni psihopato?
Ne diraj je.
Hej, šta to radiš? Stani!
Šta to…stani!
Ok, predajem se.
Žao mi je što sam ti provalio u auto, ok?
Nije mi ovako bilo žao nikad u životu.
Samo mi reci i učiniću šta hoćeš.
Veruj mi molim te! Samo nemoj da je povrediš.
Verujem ti.
Ali izvinjenje je bunar bola koji seže duboko, duboko dole…
A ti si još daleko od dna.
Ona je samo devojčica! Nije uradila ništa loše!
Predajem se!
Stani jebote!
Stani!
Evo, to si hteo?
Nemoj Edi, molim te nemoj, nemoj to da radiš.
Nemoj!
Bravo Edi, izvadio sam metke kada sam te ušivao.
Nisam hteo da upropastim svu zabavu.
Edi, jesi li tu? Ja sam.
Jesi li tu, Edi?
Vidiš, problem je u tome što je zatvaranje u velikoj meri…
Streljati ih? Zašto da ne? Trebao sam to da uradim.
Ali, to je samo moje mišljenje. Da li te to vređa, Edi?
Političari vole da kažu,
"Da budem jasan." To bi se razumelo.
Mi onda pomislimo, "To je ok, to je demokratija."
Užasan svet.
Završio sam sa ovim. - Ponovi, nisam te čuo dobro.
Reci ponovo!
Rekao sam da sam završio sa ovim.
Pusti me da izađem.
Šta to radiš, Edi?
Prekini.
Prekini Edi, prestani.
Prestani smesta!
Jebeš ovo! - Upozoravam te.
Prekini.
Smiri se.
Edi, upozoravam te da prestaneš.
Edi, prestani sa tim!
Edi, upozoravam te.
Rekao sam da sam završio!
Zdravo dušice.
Možda si prerasla to?
Ne, uvek ćeš da budeš moja dušica.
Izvini, stvarno se nadam da ćeš da dobiješ ovo…
Zato što želim da znaš da…
…da mi je žao.
Ja nisam dobar.
Nikad nisam bio dobar otac za tebe
i nikad nisam bio dobar ni za koga.
Ne znam, mislio sam da je bilo bolje
ako nisam blizu tebe.
Sve je ovo proseravanje.
Sve su ovo samo izgovori.
To tek sada vidim.
Ali biti tvoj otac je jedina stvar
koja nešto znači.
Jedina stvar koja je meni nešto značila.
I evo me ovde pri kraju…
Ne verujem da ću se izvući iz ovoga.
Neprestano mislim na tebe.
Voleo bih da sam proveo više vremena sa tobom.
Znaš, voleo bih da sam bio tamo.
Da mogu ponovo, pojavio bih se.
Bio bih tamo.
Šta god se desilo…
Stvarno, stvarno sam te voleo.
Samo što sam to loše pokazivao.
Zdravo Edi.
Ja sam Vilijam.
U mom si autu.
Jebem ti mater!
Upomoć!
Mirišeš kao govno, Edi.
Upropastio si mi kola.
Ne sviđa ti se miris jagode?
On mi je omiljen.
Bićeš dobar?
Veži zglobove.
Uzmi to.
Jebi se.
Veži se za šipku.
Dobro stegni.
Baš je hladno napolju.
Psi i mačke spavaju zajedno.
Ovo je baš dobro.
I šta misliš o ovom autu, ovom vozilu?
Delo genija, zar ne?
Izvini, zaboravio sam.
Vi mladi niste baš impresionirani
nama starim dinosaurusima?
Zašto bi bio? Mi smo samo gomila starih smarača.
Da vidimo, šta je ovo?
To je Glok? Možeš ubiti puno ljudi sa ovim.
Da vidimo.
Vi klinci volite ovo?
Imam iznenađenje za tebe.
Džoint. Tako vi zovete ovo, džoint?
Ne bunim se, sada je legalan,
to je oborilo stopu kriminala u našoj zemlji?
Pa da probamo.
Bože dragi, bljak.
Vi pušite ovo?
Pa ovo je užasno.
Ne razumem šta vas privlači.
Evo, uzmi dim, Edi.
Hajde, još jedan!
Tako treba.
Doneo sam i nešto za sebe.
Da nešto pregrizem. Zovu ih gumene bombone.
Stvarno su dobre.
Predivne su.
Volim gumene bombone.
Inače, kako rana od metka?
Da sam bio na tvom mestu,
kul lik, skroz sabran i ima sve pod kontrolom,
ne verujem da bi mi prva stvar bila da se upucam u nogu,
ali to mora da su te ulične mudrosti na koje si ponosan.
Zato bravo, prava stvar.
U svakom slučaju…
Biće ovo duga vožnja,
tako da je bolje da pojedeš malo?
Hajde.
Uzmi gumene bombone.
Njam, njam.
Uživaj.
Pa da krenemo.
Znam, malo je…
Moja ćerka Ema je volela klasičnu muziku.
Mislim da je sjajna.
Moram da te podučim dosta o muzici pre nego umreš.
Kada sam rekao da mi je žao, poverovao si mi?
Zar se nije radilo o tome?
Naravno da sam ti poverovao.
Svima je žao kada se suoče
sa posledicama svojih nedela.
Znači, ovo ti je bio plan?
Da me slomiš, uništiš i onda ubiješ?
Plan? Ne, nije bilo plana Edi.
Jednostavno si provalio u pogrešan auto, to je sve.
Ti si samo sitan lopov i kriminalac,
i uvek si se izvlačio…
Izvlačio si se do sada, tako da…
Predaj me.
Da te predam policiji? Ne.
Baš me briga da li ćeš u zatvor,
i baš me briga ako nećeš.
Samo želim da malo osetiš ukus pakla.
A posle? - Zašto je to bitno, Edi?
Umalo si sebi razneo mozak, zar ne?
Da bih zaštitio ćerku.
Aha, pričaj mi o tome.
Možda nikad pre nisi osetio odgovornost.
A odgovornost ovako izgleda
u ovoj našoj prelepoj ljudskoj džungli.
Zato, dobrodošao na kapiju pakla na Zemlji.
Lepa narukvica.
To ti je dala ćerka?
Tako je.
Imaš problem u vezi toga, Edi?
Nemam.
Slušaš njenu omiljenu muziku.
Nosiš njenu narukvicu.
Izvini, Edi.
Šta je smešno, u čemu je fora?
Šta je smešno?
Imaš vezanog tipa u kolima.
Kao da smo na porodičnom putovanju.
Samo ti i ja, tatice.
Da, tatica.
Problem je što je cela tvoja generacija sranje.
Da, vi ste đubre. Ništa ne znate.
Neupućeni ste, mislite da znate sve
i držite pridike celom svetu o onome što mislite da znate,
a nemate pojma ni o čemu.
Hoćeš da me nema? Hajde, obriši me.
Ispričaj mi šta se desilo Emi?
Odjebi. - Ne.
Objasni mi, ja sam usporen.
Usporen? Ok, objasniću ti polako.
Jesi li spreman?
Kao prvo, one protuve koje su nas opljačkale
uzele su sve što imamo, ali im to nije bilo dovoljno.
Pucali su mojoj maloj Emi u vrat
i sećam se da me je pogledala i pokazala na vrat.
Rekla je "Tata", baš kao što ti kažem…
Rekla je "tata", i onda je umrla.
Smejem se zato što se sećam kako sam se pitao
kako je moguće da je u jednom trenutku moja curica sa mnom
a onda je, beng, puf, nestala.
Bez upozorenja, zauvek
otrgnuta od mene, a zbog čega?
Zbog 1500 dolara.
I zbog toga ovo radiš?
Živiš neku vrstu fantazije iz filmova Klinta Istvuda i Death Wish-a?
Hajde, ulepšaj mi dan, Edi.
Sad se već zabavljamo, zar ne? - Da.
Prosuću ti mozak ovde.
Hajde, molim te.
Ulepšaj ti meni dan.
Smučilo mi se više tvoje brbljanje.
Učinio bi mi uslugu, povuci oroz.
Đubre sa ulice kao ti, tako je.
Jebi se!
Lud sam koliko i ti. - Lud kao ja?
Da, takvi kao ti me dovode do ludila.
Znaš šta si ti?
Napravio si ovaj auto…
I mučio si me. - Tačno.
I ubio si ljude.
Kao da si neki sjebani Betmen.
Upravo tako, ukapirao si.
Pravda, ti to zoveš pravdom?
To je pravda? - Jeste.
Pa, ova lažna moralna uzvišenost je glupost.
Žnaš li šta si ti?
Reci mi, šta sam?
Ti si jedan tužni,
usamljeni
besni starac.
Nastavi da pričaš.
Svet prolazi pokraj tebe,
ali znaš šta je najgore?
Šta?
Što sve ovo radiš u ćerkino ime.
To je tačno.
Ema bi te se stidela.
Jebi se!
Nauči me kako da se borim sa svojom tugom, reci mi.
I moli se Isusu,
i maloj zvezdi na nebu
da joj je bolje na onom svetu.
Šta je toliko smešno?
Nemaš pojma koliko dugo radim na ovome.
Stvarno? - Aha, i mislim da mi je uspelo.
Šta ti je uspelo?
Ulična mudrost, pederu.
Jebi se!
Mater ti jebem!
Ubiću te, pizda ti materina!
Ima da te ubijem.
Javi se.
Hajde, javi se.
Tata?
Zdravo dušice.
Tako je dobro što mogu da te čujem…
Izvini, isprazniće mi se baterija…
Dobila sam tvoju poruku. Tata, šta se dešava?
Zvučao si uplašeno.
Izvini, lutkice.
Nisam hteo da te uplašim.
Šta se desilo?
Ništa. Nije važno.
Jesi li dobro?
Jesam.
Dobro sam.
Jesi li siguran, ne zvučiš dobro?
Dobro sam, obećavam.
Hoćeš li doći danas po mene u 2:15?
Tata?
Hoću.
Hoću, biću tamo.
Nećeš ponovo biti glupan?
Nikad više.
Videćeš, biću tamo.
Doći ću.
Moram da idem.
Vidimo se u 2 i 15, ok?
Volim te.
Volim i ja tebe, tata.
Hej, gotovo je.
Otključaj vrata.
Hej.
Bilo je zabavno, Edi.
Baš zabavno.
Gospode!
Hajde!
Stani!
Druže, jesi li dobro?
Moram po ćerku.
Šta se desilo?
Šta se tebi desilo?
Ne želim da znam, vidi…
Auto ti je parkiran duboko dole.
Trebaće mi 40 minuta da ga izvučem. - To je predugo.
Ćerku moram da pokupim u 2:15.
2:15? Moraćeš da čekaš kao i svi ostali.
Znaš šta?
Koliko bi mi dao za kombi?
Zdravo dušo.
Tata!
Dobro sam, dušo.
Sve će da bude ok.
Preveo: Panta.
Preuzeto sa www.titlovi.com