Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Odstupujem z funkcie prezidenta
Českej a Slovenskej federatívnej republiky.
O polnoci sa Československo napriek...
Zrodila sa z popola prvej svetovej vojny...
Dve samostatné krajiny...
Mne tam bolo strašne teplo.
V tom kostole je ale atmosféra...
Až naveky, pani Dolinová.
Prepáčte, pani Horáková. Zmýlil som si vás.
Žiadna hanba nebude.
Bude to blamáž.
„Znášajte sa navzájom a odpúšťajte si,
ak by mal niekto niečo proti druhému.
Ako Pán odpustil vám, tak aj vy!“
- Kolosanom. - 3:13...
Kto vyhral?
Je to citát z Nového zákona.
Krstný som prvýkrát, tak som sa pripravil...
- Poďme, zima je. - Nájdi mi prvú dámu.
Čo to je?
Do riti, to čo je?!
Skoro mi vyliezol po nohe!
Haló! Vstávaj! Haló!
Máš v kúpeľni švába. Liezol mi po nohe.
V kúpeľni šváb, v izbe úchylák, neviem, čo je horšie.
Ty ho nezabiješ?
Myslíš... myslíš Ulricha?
Nemáš pamäť na mená.
Stavím sa, že nevieš ani ako sa volám ja?
- Michal, nie? - Áno.
Som Michal.
Prepáč.
A ja som..?
Ani nevieš, ako sa voláš?
To musel byť riadny žúr!
Charlie.
Výborne.
Dobre.
Myslíš, že ten Oldřich si vezme našu Boženu?
A prečo nie?
Aj my s Viliamkom sme boli československý pár.
Nejde o národnosť.
A čo teda?
O lásku, o vzťah...
No... my sme boli československá láska.
Čo je v tej “Bystriki“?
„Bystriki“?
Si v pohode?
V Bystrici.
Ako to myslíš?
No... chcem vedieť, do čoho idem.
Je to šieste najväčšie mesto na Slovensku.
Ako Ottawa.
Koľko obyvateľov má „Odava“?
- Ottawa. - Ottawa.
Myslím, že skoro milión.
No, to je skoro to isté.
To je náš.
Tak ideš?
Ďakujem.
- Pani Amélia - Áno.
Maminka pozdravuje a posiela čučoriedkový kompót.
Ďakujeme. Čučoriedky.
Violka z ich upečie výborný novoročný koláč.
Violka! Aha, čo sme dostali. Čučoriedky.
Láska, ja už nemám 20 rokov
Už nemám ani 25
To býval krásny čas Nevrátim ho ani náhodou
Náhodou, ja by som ho vrátila.
Ak bude kapustnica dobrá ako vlani...
Lepšia. Oveľa lepšia.
A nemotaj sa mi tu! Ani ja sa ti nemotám v ordinácii!
Bež si niekam sadnúť.
Ja už žiadnu ordináciu nemám. Som na dôchodku.
Ale mohla by si prísť na kontrolu ku mne. Domov.
Nepodceňuj to.
Ako malý chlapec.
A nemrv.
Choď si sadnúť.
Tu je náš anjelik.
A kde je, sakra, stále ten Peter?
A Michal?
To mu radím.
Inak má u mňa čierny bod za Vianoce.
Michal niekde lietal. Bohviekde.
Ja som mu jasne povedala,
že na Vianoce mám byť spolu.
Už sa nalieva?
Neboj sa. On príde.
No, Varchalovci majú tvrdé palice...
ale mäkké srdce.
Musíš na nich dávať pozor.
To nie je pre teba, ale za teba.
Nazdravie.
A teraz za mňa.
A hneď je nám lepšie, však?
Tak, mladý pán prišiel navštíviť rodinu.
Vieš, že si zmeškal krstiny.
Skorší nebol?
Nie.
Chýbal si mi na Vianoce.
Je celá zamrznutá.
Nemôže ani hovoriť.
A čo?
To je moja mama, Viola.
- Volám sa Viola. - Teší ma, Charlie.
Aj mňa teší.
Má úplne holé nohy.
- Ďakujem za vysvetlenie. - Prepáčte.
Toto sú ďalšie dámy Varchalové.
Moja sestra Božena.
- Božena, teší ma. - Aj mňa teší.
- Helenka, bratova žena. - Zdravím.
Dnes mala krst.
- Pardon. - To nič.
Toto je Oldřich, Boženin priateľ.
Učí na Karlovej univerzite.
Žijú v Prahe, ale často nás navštevujú.
So slovenčinou sa netrápte, ani mne veľmi nejde.
Vy viete po francúzsky?
Učil som sa na strednej.
Nevedel som, či mi budete rozumieť...
- Som Mišova najobľúbenejšia sestra. - Si jeho jediná sestra.
- To je dobre. - Dnes je dôležitý deň...
Počujem cudzie jazyky?
Celý svet sa prišiel pozrieť na rozvod našich dvoch národov.
S úsmevom, nehou, civilizovane.
Tento šarmantný muž je Karel.
Teší ma. Som gynekológ.
Hovoríte po francúzsky?
Náš čestný Varchal.
Všetkých nás odrodil. A tiež hovorí po francúzsky.
Keď sa láska prihlási, rozum mlčí.
Keď sa ozve láska, rozum mlčí.
Ja viem, Karel.
- Hovoríš francúzsky? - Nie, ale hovoríš to vkuse.
Vybral si si krásnu ženu. Áno, krásna žena.
Prísľub budúcnosti.
My sme moderný pár.
A nevezmem si chlapa, ktorý sa 50 rokov
díva ženským medzi nohy.
Tomu hovorím nevďačnosť. Päťdesiat rokov mojej práce...
Privádzam ľudí na svet. A tu som persona non grata.
Chceš natočiť rodinnú drámu?
Toto je výnimočná chvíľa.
Treba to zdokumentovať.
Skrytou kamerou?
Je to antropologická štúdia!
Chcem, aby boli autentickí.
- Súhlasili s tým? - Prestaň, máme demokraciu!
Toto je podľa teba demokracia?
Čo sa deje?
Tu doktor Meier.
Áno, pracoval som v Roosveltke.
Je tam doktor Zigmund?
Potrebujeme sanitku. Čo najrýchlejšie.
Je to vážne.
Má pravdu. Bez hystérie, prosím.
A vy choďte!
Zavolám do nemocnice. Poznám tam veľa doktorov.
Choďte!
Peter, ty si bol s ním.
Čo sa tam stalo?
Šach je pokojná hra. Hrali ste akčnejšiu verziu?
Ja poviem vtip a hneď viem, že nie je vtipný.
Je v šoku. Všetci sme.
Keď si nie sme istí, nastupuje viera.
To nevadí. Je to pekné.
Prepáčte.
Nevedel som, že je to tak nahlas.
Máte tu sovietsku hymnu?
Áno. A na druhej strane americkú.
Pekné.
Dar od našich priateľov z Dánska.
Taká recesia na Studenú vojnu.
Človek nikdy nevie, ktorá sa bude hodiť.
Presne.
Tak nám povedz, čo sa tam vlastne stalo.
Každý detail je dôležitý.
Nedalo sa mu dýchať...?
Peter, vráť sa!
Počkaj. Nechaj ho.
Ja sa s ním porozprávam.
Čo sa medzi vami stalo?
Medzi tebou a otcom.
Poznám ťa od narodenia.
Poznám každého Varchala ako svoje topánky.
Poznám vás lepšie, než poznáte sami seba.
Mňa neoklameš.
Nikto z vás.
Si si istý?
Nie je možné, že by to v sebe držal 20 rokov.
A že by si nikto z nás nevšimol...
Aký spis?
Tak preto ten infarkt.
Kde je ten spis?
Práveže áno.
Dobre si to rozmysli.
Tým spisom môžeš zničiť celú rodinu, všetko.
Chápeš?
Na tvojom mieste by som ju zlikvidoval.
Spálil.
Prosím vás, stačilo.
Ja už nechcem počuť ani slovo. Áno?
Áno?
Michal, ako ste sa zoznámili?
Na párty na internáte.
- Čo vravel? Čo na párty? - Že na párty.
A čo študuje Charlie?
To je akože všetko? Budeš taký skúpy na slovo?
Konečne donesieš dievča
a povieš iba to, že ste sa stretli na žúrke?
V tejto rodine nemáme tajomstvá.
Zapamätaj si to.
Všetci si to zapamätajte.
Tu si, zlatíčko moje.
Nie si hladná?
A tortička? Dala by si si?
To áno, však?
Je veľmi dobrá.
Tak dobre.
Poď, miláčik. Vyzlečiem ti ten sveter, je tu strašné teplo.
Vláčik ide tunelom. Tu, tú.
Čo to tam máš?
Tak mi to ukáž.
Ukáž mi to.
Ty mi to neukážeš?
Ak mi to neukážeš, nebude tortička.
Ty jedna!
- Ideme skontrolovať kapustnicu. - Dobre.
Niečo som našla.
Ale prosím ťa.
Pozri.
Čo blbneš?
Ale prosím ťa.
- Nie? - Nie.
Tánička to niekde našla. A nechce mi povedať kde.
O Táničku sa ty nestaraj.
Máš iné veci na práci.
Kto ti to vlastne dal?
Čo tu vy dve robíte?
A čo ty zrazu hovoríš po našom?
Nie. Tánička našla snubný prsteň.
Teraz buď múdra.
Ako sa s tým kto vyrovná, o tom rozhodne čas.
Najlepšie sa s tým vyrovnáva Karel Gott. Ten si spieva.
Je to ako u nás.
Mamina rodina je frankofónna, z Quebecu.
A otcova rodina je anglofónna, z Toronta.
Dva totálne odlišné svety.
Vždy, keď hovoria o quebeckej otázke, je to búrlivá debata.
Chápem.
A odkedy...
Odkedy zomrel môj otec, robím im tlmočníčku.
Keď sa hádajú, čo je stále...
Som uprostred.
Všetci sa ma pýtajú, čo tu vlastne robím?
Prečo Slovensko? Prečo som odišla?
Často si vymýšľam a vravím,
že som chcela vidieť svet, skúmať ho, cestovať.
Ale v skutočnosti som potrebovala utiecť.
Utiecť z domu.
Chcela by som zažiť Vianoce,
kedy sa moja rodina nepoháda.
Bez kriku a scén.
Pardon, aká bola tá posledná veta?
Vravela som...
Že si prajem pokojné Vianoce bez hádok a kriku.
Mám hovoriť po anglicky?
Nie, hovor po francúzsky. Znie to veľmi pekne.
Rozumiem skoro všetko.
Spáliť.
To je jediné riešenie.
A nikto sa nič nedozvie.
Pokoj!
Neverím, že bol Daniel udavač.
- No tak poďme. - To je magor.
Môžem si zavolať?
Áno, ale neskôr.
To napísali komunisti.
A ty tomu veríš?
Boli iba dva druhy komunistov.
Blbci a svine.
Blbci netušili, čo robia,
a svine to vedeli až veľmi dobre!
Ako im môžeš veriť, prosím ťa?
A ty im veríš?
Ty si nepamätáš tie ich reči a keci a lži?
Veď to boli klamári, vrahovia! Sakra!
Daj to sem.
Čo je v tom spise?
- Čo sa deje? - Je Silvester.
A Slováci vždy zbožňovali tragédiu.
Je to ich národný šport.
Áno.
Plešatá speváčka bola moja pacientka.
Mala rakovinu prsníka.
Po chemoterapii prišla o všetky vlasy.
Toto je, prosím, parochňa.
Raz za čas za mnou prišla a proste...
spievala mi.
Taká bola doba.
Neverím tomu, že by Daniel...
- Minulosť nemá dno. - A budúcnosť nemá strop.
Čo je zlé na tom, robiť pre tajné služby?
To je predsa česť, nie hanba.
Tajná polícia...
Existovala nato...
aby chránila režim.
Nie ľudí.
Ten spis môže byť podvrh.
Veci sa po revolúcii upravili, skartovali, niečo sa prepísalo.
Nedalo sa tomu zabrániť.
Možno má pravdu. Možno je to úplne inak.
Presne! Ja neverím, že by Daniel...
Odišiel si sám.
Nikto vás nevyháňal.
Taká je pravda.
A ak je toto pravda, vyriešim si to s Danielom ako prvá.
Odkiaľ máte ten spis?
To nie je úplne legálne, však?
Boženka, to ako fakt?
A kedy? Alebo ako?
Ja do toho nechcem vstupovať, ale budem musieť.
Podľa týchto dokumentov je jasné,
že váš otec za spoluprácu nebral peniaze.
Čo je dosť zásadná informácia.
Nechám kolovať.
- Nekrič. - Prepáč, babi.
Pardon, necítim sa dobre.
Je jej zle.
Hej. Prečo jej to tlmočíš?
Asi ju skôr rozrušila tá atmosféra...
No dobre, ale...
Áno?
To som ja.
- Mrzí ma to. - Mrzí ma to.
Čo ťa mrzí?
To nič.
U nás to vie byť ešte horšie.
Nie je ti divné, prečo som na sviatky s cudzími ľuďmi?
Snáď... nie som úplne cudzí.
Vďaka.
Tak...
Tak schválne.
Akej farby mám oči?
Hnedé.
To si mal ľahké.
- Čo študuješ? - Antropológiu.
- Máš rád filmy? - Jasné.
- Hitchcock či Godard? - Forman.
Angličtina či francúzština?
Mama či otec?
Jasné, chápem.
Zima či leto?
- Leto. Jazero či more? - Rieky.
- Batman či Superman? - Robin Hood.
- Sladké či slané? - Kyslé.
- Bourbon či vodka? - Veľmi silný gin.
Červené alebo biele?
Sme v Československu, jasné, že pivo.
Dokonalý večer?
Jedenásty marec 1988, Praha.
To fakt? Bol si tam?
Strašne som tam chcela ísť.
Bolo to...
A tvoj dokonalý večer?
Bratislava, intráky.
Tridsiaty december 1992.
Ale ani dnes to nie je najhoršie.
Východný blok.
Kúpeľňa. Silvester.
Rozpad republiky. To je dobré.
Tetovanie?
Od Táni?
- Nie. - Áno.
Ako sa cítiš?
Ja?
Áno.
Ohľadom otca.
Čo to robíš?
Keď už som u psychologičky, tak si ľahnem.
Pardon, volajú z nemocnice.
Môj otec. Aha.
Je v poriadku.
Ale vážne. Si v pohode?
To si pamätám.
Komunistom dal moju bublaninu?
Čo?
Vyzerá to tak.
Nebol agent ako agent.
Ľudia nemali vždy na výber.
Teda, mali, ale dostali dve zlé možnosti.
A potom si vyber.
Vy ste chceli emigrovať?
Tak si zistil, čo si chcel, nie?
Tu by sme s tým mali skončiť.
Ty by si s tým mal skončiť.
Podaj.
Daj to sem.
Je dobre, že to zostalo iba medzi nami, nie?
Podľa mňa vás niekto udal.
Ale kto, to sa už ťažko dozvieme.
V republike bolo registrovaných viac ako stotisíc platených udavačov.
Plus ktovie koľko občanov, ktorí spolupracovali zadarmo.
Sieť agentov bola taká hustá, že ľudia na seba donášali
a ani nevedeli, že ten druhý donáša tiež.
V Prahe mali pre odposluchy zriadené tri pracoviská.
Niekoľko stoviek miestností
vybavených na tieto účely.
A kontrolovali aj korešpondenciu.
V 50. a 60. rokoch
sa na základe listov vypracovávali záznamy o nálade obyvateľstva.
Bola to šialená, paranoidná, totalitná, skurvená doba.
Prednášam o tom.
A tak sme sa zoznámili s Boženkou.
Chcela niečo vedieť o svojom otcovi a totalite.
A o tajných službách.
- Vieš, čo to je? - Borovička? Veľmi silný gin.
Dáme si tú kapustnicu?
Helenka nemôže, ale ja nekojím.
No teda...
To vyzerá ako lysohlávky.
Prosím?
Psilocybe bohemica.
Alebo holohlavec český. Halucinogénne huby.
To je starý rodinný recept.
- Takže to nepopierate. - Nehovorím áno ani nie.
- Na vaše zdravie. - Na tvoje.
- Dobrá, však? - Výborná.
Áno, rozdeľujú sa. Ale pokojne.
Nie! Neznamená to, že by sa mal Quebec odtrhnúť od Kanady!
Jasné, že nie.
Československo je dobrý príklad, že sa to dá vyriešiť pokojne a v mieri.
Mami. Počúvaj.
Len som vám chcela popriať šťastný Nový rok.
A povedať, že...
Všetko je fajn, úžasné.
A že je tu mier.
Bozkávam vás.
Čo to máš?
No to je krása.
Ukáž mi to.
No ukáž!
Daj mi to! Ukáž!
- Povedala si, že si ho spálila! - No tak som ho nespálila!
Proste som ho nespálila.
Nechali ste ma tu. Samu.
Opustili ste ma bez rozlúčky.
Vieš si to predstaviť?
Prísť o jediné dieťa. O celú rodinu.
Vieš si to predstaviť? Ty?
Zaujímalo vás, čo so mnou bude?
Nie!
Zradili ste ma.
Tak ma teraz nechaj.
Neviem.
Dvadsať rokov.
Potrebovala som utešiť.
V tej bolesti.
Ahoj, Daniel.
Ja som ťa... zradil.
Ja som to vtedy nahlásil.
Kvôli Amálke.
Urobím čokoľvek, aby som to napravil.
Prosím?
Rozpad republiky je smutná vec.
Ale asi ide o to,
aby boli všetci ľudia šťastní.
Asi by sme to mali zapiť niečím výnimočným.
Chystáš sa to spáliť?
Alebo z toho raz spravíš reportáž?
Možno.
Raz...
Naša prvá pusa za triezva.
Čo to vlastne študuješ?
Naša hymna je taká krásna, nežná až trochu filozofická, že?
A po nej, dnes naposledy,
prichádzate vy Slováci s tými vašimi hromami a bleskami.
Budete mi chýbať, Slováci.
Ako malý.