DAG 30 2 GRADER
Satans.
Hvor fanden er Ponydrengen? Er han okay?
Hvad **** sker der?
Henter han brænde eller noget?
Joey er taget til Bravo.
-Hvad? -Du hørte mig godt.
Han er ikke en holdspiller.
-Seriøst. -Jep.
Jeg stoler ikke på ham.
-Jep. -Jeg stoler ikke på ham.
Vi bød ham velkommen i vores hjem.
Vi delte brød med ham.
Han havde ingen grund til at smutte.
Jeg vidste, der var noget galt.
Jeg havde det på fornemmelsen fra dag tre. Derfor var jeg et røvhul mod ham.
Der er penge involveret. Han opfører sig underligt.
Sådan kommer man galt afsted i mange situationer.
Jeg kunne tage fejl.
Jeg indrømmer, hvis jeg tager fejl.
Lad os ikke drage en konklusion, før vi ved, hvorfor han tog båden.
Ja.
-Jeg giver besked. -Okay.
Han stoler ikke på ham.
For helvede.
Jeg ved det ikke. Jeg kan ikke lure det.
-Spillet bliver hårdere. -Det bliver hårdere.
Ikke et eneste bid.
Jeg tog ud til tangen.
-Ja. -Mand.
Og så…
Jeg sejlede videre, og så tog jeg chancen ved stenene.
Vi tager bundproppen ud af båden…
Ja, det er ved at…
Nej, jeg tager bundproppen ud.
Okay.
Ja. Det, du gjorde i morges…
Pludselig er båden væk, ingen larm, ingenting.
Vi hørte ikke noget. Vi fik ikke…
-Jeg var seriøst… -"Kys mig i røven. Jeg smutter."
Jeg var seriøst ude at fiske, og jeg prøvede ved de sten.
Jeg prøvede, men på det tidspunkt var min røv så øm.
Joey, jeg stoler ikke på dig lige nu.
Jeg så dig derovre. Bravo var der også, ikke?
-Okay. -Hvad fanden var det?
Jeg ville over, men jeg måtte ikke.
I aftes talte vi om Bravo, og om hvordan de har det.
Alle taler mig fra det hver gang. Brendon…
-Vi ville have talt dig fra det igen. -Ja.
Vi er ligeglade.
-Vi er holdkammerater her. -Ja.
Vi siger, hvor vi skal hen, og det gjorde du ikke.
-Jeg har villet… -Og det er problemet.
Du tog den beslutning.
-Forstået. -Penge får folk til underlige ting.
Vi sætter spørgsmålstegn ved dine motiver.
Jeg forstår godt, hvordan det ser ud.
Vi har mange spørgsmål til dig.
-Okay. -Gå du bare en tur.
Jeg appellerede til det andet hold, men det behøver de ikke at vide.
Jeg tænkte: "Okay, det er måske slut."
Bravo er ikke interesseret i mig, og jeg er nok færdig i Delta.
Jeg fristes til at spørge dem, hvad I talte om.
-Ja, gør det. -Så får vi svaret.
-Det ville være godt med et svar. -Jeg forstår.
-Ja. Okay. -Ja. Jeg kommer tilbage. Jeg siger det.
Jeg henter nødblusset og affyrer det,
hvis det er det, det kommer til.
Nu sidder jeg virkelig i den varme stol.
7 DELTAGERE
UDE
KUN ÉN REGEL
UDE
MAN SKAL VÆRE PÅ ET HOLD
UDE
FOR AT VINDE EN MILLION DOLLARS
TID TIL SIDSTE REJSE
Hvorfor tog han båden?
Han sagde, han hele tiden har villet gøre det.
Men vi vidste det ikke, og båden er væk. Det er en stor ressource, der…
-Stressende. -Han skred bare.
Vi er et hold.
Vi andre fortæller hinanden, hvor vi skal hen, hvad vi laver.
-Det var underligt, at han ikke sagde det. -Han sagde det ikke.
Man undrer sig over, hvorfor han tog båden over til Bravo uden at sige det?
Skifter han hold?
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. -Heller ikke mig.
Nå. Beholder vi ham?
Hvad?
Hvem, Joey?
Du vil have ham smidt ud, ikke?
-Jo. -Det er det, du vil.
Hvad gør vi?
Joseph, hvad vil du?
Efter vi sagde nej til Joey, tænkte jeg, vi ville høre et nødblus.
Ja, det gjorde jeg også.
Hvis Delta finder ud af det,
må han forlade spillet, for de stemmer ham ud.
Og han ved, han ikke kan komme herover.
Hvor naive er de på det hold?
-For ikke at bemærke det? -Ja.
Det vil skabe tillidsproblemer, hvis de vidste, han kom her.
De vil kunne lugte en forræder og stemme ham ud.
Da Joey sagde: "Sig ikke til Delta, at jeg kom herover…"
Jeg er en mand. Jeg stiller krav til mig selv.
Jeg har stor integritet.
Og det lader til, at han ikke har.
Ja.
Så hvis en anden fra Delta kommer herover
og spørger, om Joey kom herover…
Joey bad mig om ikke at sige det, så det gør jeg ikke.
-Jeg vil ikke lyve. -Du lyver ikke.
-Det tænker jeg også. -Det er ikke mig.
Jeg har for meget integritet,
men jeg vil gerne vide, hvis nogen stikker mig i ryggen.
Jep.
Man ser folks sande jeg, når man sulter herude og…
Ja.
…mangler søvn.
Og der er en million dollars på spil.
Ja, så ser man folks sande jeg.
Jeg kan stolt sige,
at jeg ikke lod spillet eller pengene ændre mig.
Det ændrede ikke vores moral.
-Hvad sker der, kaptajn? -Hvad så?
Skal vi snakke, eller slapper du af?
Jeg lader ilden køle af.
Vi har 24 timer til den store finale.
Det kunne være et ræs, en skattejagt. Det kunne være mange ting.
Det lyder ikke, som om I havde et godt møde.
Okay. Jeg siger det ligeud.
Du kvajede dig ved at smutte sådan.
Ja.
Folk gør mærkelige ting, når det kommer til penge.
Jeg er så tæt på bristepunktet.
Og? Vil du affyre nødblusset eller skifte hold?
Jeg er bare…
Altså…
Vi kan være ærlige.
Jeg kan godt lide Joseph.
Og jeg vil fortælle dem om det, jeg sagde til Bravo.
Men jeg ved ikke, om der er værdi i at fortælle det.
Jeg har været her så længe, at jeg bare vil i mål.
Jeg føler ikke, at jeg har forrådt dem,
og jeg kan godt holde på den hemmelighed.
Jeg tog faktisk over til Bravo.
Jeg ville bare derover.
Jeg ville bare rekognoscere. Det var det, der skete.
-Hvordan var lejren? -Hvad?
Hvordan var lejren?
De gik bare rundt på klipperne og samlede krabber.
De lignede zombier.
De var meget trætte.
De…
Jeg sagde: "Hvad er status?"
For vi er så tæt på slutningen.
Og hvad sagde de?
De sagde: "Ja, vi vil kæmpe for at vinde."
Joey fortæller en eller anden historie,
men jeg ved, det ikke er hele sandheden.
Jeg ved ikke, om han ville skifte hold,
så jeg sagde til Gud: "Giv mig et tegn. Giv mig noget."
Så jeg
lyttede, og jeg var stille.
Tog du derover for at styrke din moral?
Nej.
Jeg ved det ikke. Jeg er bare træt på alle fronter. Altså…
Men du har din kone, dine børn.
Ved du, hvor god en mulighed, du har lige nu?
Jeg vil ikke lyve. Jeg var skuffet, jeg var trist.
Men jeg er en mand af Gud og prøver ikke at dømme,
så tvivlen kommer ham til gode, og jeg tror på tilgivelse.
Sådan lever jeg bare.
Jeg kan fortælle dig,
at det er et spil, hvor man kan spille, som man vil.
Ja.
Ingen regler. Man spiller, som man vil.
Men lad det ikke overmande dig.
Ja.
Ingen af os er egoister på holdet.
Hver aften taler du om din familie.
Vi taler om, hvad vi vil gøre med pengene.
Alle siger familien, mor, far, børn.
-Ingen siger: "Jeg køber en Ferrari." -Ja.
Vi udsætter os for det her for et langt større formål.
Så du skal bare holde ud.
Hold ud.
Det er det værd.
Det er det hele værd.
Men jeg vil ikke give op.
Hverken med dig eller de andre i lejren.
Jeg giver ikke op.
I sidste ende er det hårdt herude.
Alaska er ikke for sjov.
Alle håndterer stress, smerte og angst anderledes.
Men jeg har ikke hjertet til at stemme ingen ud.
De skal gøre noget slemt mod holdet eller andre, hvis jeg skal stemme dem ud.
Joey, det er fint.
Du er okay.
Jeg ved det.
Jeg forventede noget helt andet.
Joseph kommer ned.
Han læner sig ind og siger det, jeg havde brug for at høre,
og beder mig om at blive.
Jeg tror ikke, han ved, hvad det betød for mig.
Vi er okay.
Hey, Joe!
Bliv hos os. Hiv dig i løgene. Lad os vinde.
Jeg har siddet og lyttet. Du kan godt.
Bare hold ud.
Du kan godt. Jeg tror på dig.
Tak.
Og så kom Bjergmanden og gav mig et kram.
Hvad en mand kan, kan en anden også. Du kan godt.
Bliv hos os.
Det er hårdt. Det bliver hårdere, men vi kan godt.
Jeg er flov over,
at jeg tog derover og blev afvist.
Og de bød mig velkommen tilbage med åbne arme.
Det reparerede meget af det, der var ødelagt i mig.
De har den samtale nu. Ham og Joey.
Har de?
Hvorfor gjorde han det uden at spørge?
Ja.
Det er svært at ændre Erics mening.
Men vi kan ikke lade holdets moral gå ned.
Han er den type, der ikke tænker, før han handler.
Åbenlyst.
Ja.
Jeg måtte sige noget på en måde, så han var åben for det.
Jeg er bare forvirret.
Ja. Du ville bare have svar.
Men Joey tænker bare anderledes, end vi alle gør.
Han prøver bare, som Joey bedst kan.
Og man kan ikke ændre en person.
Man må acceptere dem, som de er.
Han havde mange unødvendige tanker i dag.
Ja.
Men vi er ved enden, og han har været et aktiv for vores hold.
Så jeg tænker bare,
at vi må acceptere, at Joey er Joey.
Jeg er med, og jeg er enig.
Hvis du er enig, så stemmer jeg ham ikke ud.
Ja.
Jeg vil ikke stemme ham ud.
Hvis jeg vidste, at I ville komme over det…
Ja.
I sidste ende har mit hold lært mig nogle værdifulde lektioner.
De kunne have stemt mig ud den første uge.
Jeg var ret barsk.
I gav mig tid til at arbejde på mig selv.
Det er jeg glad for, at I lod mig gøre.
-Ja. -Det er jeg taknemmelig for.
Ja.
De viste mig tilgivelse og accept, og Joey fortjener det samme.
Så…
Tak for at lytte til mig.
-Ja. -Jeg kan tale om det.
Absolut.
Jeg tror, det er en del af min rolle her.
-Du er Moder T, Moder Teresa. -At være neutral.
-Moder Teresa. -Moder Tina.
Vi har kun 24 timer mere her.
-Det var det. -Sikken vild tur det har været.
Det har været skørt.
Jeg er bare en West Texas-dreng på vej frem.
Jeg er så begejstret.
Jeg er vildt oppe at køre.
Chancen for en million dollars.
Det er mange klejner.
Jeg køber måske et andet hus.
Du kan tage hjem og købe fem både.
-Jep. Jeg køber bestemt et par både. -Jeg kunne købe en ny bil.
Og jeg vil rejse.
Købe endnu en bil til min kone.
Wow.
-Jeg græder, når jeg taler med min kone. -Hvad hedder hun?
-Adrienne. -Adrienne.
Jeg er som Rocky Balboa for hende.
Hey, Adrienne.
Jeg gjorde det!
Jeg vil aldrig se mit liv på samme måde.
Jeg har bare en ny påskønnelse for mad.
Jeg har talt om en peanutbutter-sandwich i to uger.
-Ja. -Sprød.
Lækker.
Jeg ville elske med en krukke peanutbutter.
-Gæt engang. -Hvad sker der?
Jeg har endelig lagt en lort.
Det bliver en god dag.
-Åh. Det føltes så godt. -Wow.
-Gud være lovet. -For meget information, men…
Det var ikke for meget. Vi ventede på det.
Vi var alle lidt bekymrede.
Ikke for at afbryde, men lyt.
Hørte I det?
Helikopteren.
Kom så.
Her kommer en helikopter. For fanden.
Hvad mon de smider af?
Åh ja.
-Der er den. -Der er den.
Mit hjerte hamrer.
For fanden.
Hvor blev den af?
I træerne.
Vores tanker ræser afsted.
Mine tanker ræser afsted. Hvad sker der?
-De smed den ikke i træerne. -Den er her!
Da vi ser helikopteren, tænker jeg: "Så er det tid."
-Jeg har den. -Har du fundet den?
Jep.
Okay. Sandhedens time.
Så er det nu.
-Hvad er det? -Ved det ikke.
-Vi finder ud af, hvad det er. -Hvad er det…
-Ja. -Vi har et kort.
"Deltagere, er I klar til denne rejses ende?"
Ja, sgu.
"Vejen til skæbnen og millionpræmien
begynder ved solopgang.
Kom med jeres kompas, dette kort og viljen til at fortsætte.
I har holdt ud længe, men det er tid til at overleve jeres sidste konkurrenter.
"I skal starte og slutte som et hold."
I det sidste ræs tror jeg, at Delta har en chance.
Det gør jeg.
Holdets dynamik er stærkere end før.
Jeg tog en chance med Bravo,
og jeg har heldigvis ikke brændt broen til Delta.
Om vi vinder, taber eller får uafgjort, når hele vores hold i mål.
-Det er fandeme nu. -Det er nu.
Den sidste nedtælling.
Efter en hård måneds kamp mod elementerne,
hvor de er blevet presset fysisk og mentalt,
får Bravo og Delta en sidste udfordring.
Et kapløb mod målet…
Det bliver en vild tur.
…for at afgøre, hvem der vinder millionpræmien.
Vi skal sejle til starten inde i bugten, og så gå.
De to hold skal gå separate 11 kilometer lange ruter,
med hver deres unikke udfordringer,
som vil sætte deres udholdenhed og navigation på prøve.
Og så skal vi gå derfra til denne lille del her.
Der er vel en flod her.
Hvis det er en af de moser, kan den sluge dig.
Der vil være mosehuller, og træder man i…
Så hold fast i træerne.
Den sidste udfordring bliver ikke nem.
Men fem hoveder er bedre end to.
Gid vi kunne måle, hvor langt vi skal.
Vi kan ikke måle, hvornår vi skal dreje.
Joey og jeg er stærkest i navigation.
Vi kan bruge kompas og læse topografiske kort.
Jeg håber, de kan bruge kompas.
Hvad er det?
Jeg tror, det er et kompas.
Jeg er ret nervøs.
Vi har det ikke så godt med et kompas.
Solen står op der.
Det er øst.
-Jeg prøver bare at tænke. -Ja.
Jeg vil vinde. Jeg vil have pengene.
Jeg vil ikke smide det hele væk, fordi vi farede vild på vejen.
Okay.
Lad os gøre os klar.
Lad os forberede os selv, vores kroppe.
Vi skal have 50 rejer.
Jeg tror, det er lønningsdag.
Tag en stor en med hjem.
Det bliver lønningsdag. Jeg har en god fornemmelse.
Åh. Den vind er ikke for sjov.
Han er ikke en god roer.
Man kan se hans bittesmå tag.
Nogle har forskellige tag, når de leger med deres jolle.
Hvert tag, sin smag.
Kok…
-Hvad skal vi lave i morgen? -Hvad skal vi lave i morgen?
Ja.
Det samme som i dag.
-Overtage verden. -Overtage verden.
Jeg vidste, hvad du ville sige.
Kokken og Bjergmanden.
Vi overtager verden i morgen.
I morgen skal vi ud på et løb.
Jeg er bestemt det svageste led på holdet.
Mine ben er døde. Jeg skal have et nyt knæ.
Min ankel er rekonstrueret.
Så det bekymrer mig lidt.
Men jeg kunne ikke være mere stolt af mit hold.
Og jeg tror stadig, vi vinder.
Vi er næsten i mål.
Bølgerne kaster ham bare rundt.
Han tog nogle hårde slag.
Det er han ikke vant til.
-Han er… -Ja.
Men se ham lige.
Nu stoler jeg på Joeys motiver. Det gør alle.
Han er her for at være en holdspiller, og han forstår endelig vores holddynamik.
Og…
Jeg er åben nu.
Jeg er ikke defensiv mere.
Jeg er stolt af holdet.
Vi klarede os igennem lortet og holdt sammen.
Det kræver nogle unikke særlinge.
Vi var nogle særlinge.
Jeg er glad for at være en del af holdet.
Tak for at vælge mig, kok.
Tak, fordi du er her. Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
Et unikt eventyr, helt sikkert.
Sidste nat i wigwammen.
-Sidste nat i skoven i Alaska. -Det var en fornøjelse.
Og det har været sjovt, men…
Det har ikke været rigtig sjovt.
I morgen er den vigtigste dag i vores liv.
Se os lige. To Texas-drenge tager 500.000 dollars med hjem.
Verden vil have, at Drake og Drew fra Texas vinder.
Ja. Det vil jeg også.
Vi er ved målstregen.
Jeg ved det.
Jeg vil ikke være en nar, men måske vil jeg.
Alle jer, der gav op, blev slået af en model fra Californien.
Ja. Vi vinder det her.
-Jeg er stolt af jer. -Tak.
-Virkelig. Jeg er stolt af jer. -Tak.
DAG 32 -2 GRADER
Man vågner ikke så tit…
Med chancen for at vinde en halv million dollars.
Ja.
Lad os hydrere.
Ja.
I dag har vi den sidste udfordring.
Mange følelser går gennem mig lige nu.
Jeg er spændt, klar til at tage hjem.
Men jeg er nervøs for at bruge et kompas og læse kortet. Så…
Vi har besluttet, at jeg navigerer.
Og det er et stort pres.
Der er meget på spil.
Hjertet hamrer.
Jeg har bedt hele morgenen. "Gud, giv mig styrke."
Drake, klar til at sparke røv?
Jeg er klar.
Farvel, troldmandshat.
Farvel, wigwam.
Tak for designet, Sammy.
Men jeg skal videre.
Vi smutter.
Et sidste
farvel.
Vi har en lang, våd vej foran os i dag.
Jeg tager det stille og roligt.
Skildpadden og haren.
-Har Tina kompasset? -Jep.
Tiden er endelig kommet. Det er nu.
Det er tid til at vinde.
Jeg sørger for, at ingen falder bagud.
Tak. For jeg sætter nok farten ned her og der.
Altså, Bravo er ret unge,
så de har sikkert bedre ben og alt det andet end os.
Men vi har spillet med visdom.
-Er det okay, at jeg beder? -Det er fint.
Led os.
Himmelske Fader, tak.
Vi takker for denne rejse med disse fantastiske mennesker.
Jeg beder denne bøn for sikkerhed for både Bravo-holdet
og Delta-holdet.
Jeg beder om, at vi vinder.
Vi har spillet med ære og integritet.
I Jesu navn, amen.
-Amen. -Amen.
Nogle gange handler det ikke om fart og muskler.
Gør det rigtige, og tag rigtige beslutninger på det rigtige tidspunkt.
Sådan klarer man ræset.
Lad os.
-Den sidste rejse begynder. -Lad os gøre det.
Det er tid.
Før ræset begynder, skal hvert hold til deres respektive start
i den nordlige ende af bugten.
For helvede, hun flyder.
Jeg ved det.
Ikke jinxe os.
Bravo og Delta skal tilbagelægge
de samme 11 kilometer til den nordlige bred,
men det varierede terræn giver hvert hold unikke udfordringer.
Det er en stor dag.
Sådan!
Bravo vil møde en kombination af tætte skove,
vådområder og vandveje på vej mod målstregen.
Mentalt og fysisk må vi få det gjort.
Det er en fed oplevelse.
Det er fantastisk.
Mod vest vil Delta møde færre skove og vandovergange,
som gør navigationen nemmere.
Men rutens sande udfordring
vil være store græsklædte moser,
som vil udfordre deres snilde og udholdenhed.
-Jeg kommer til at savne jer. -Det har været fantastisk.
Jeg siger intet, for jeg sagde til min kone, jeg ikke ville græde.
Klar, en, to, tre.
Okay.
Jeg er nervøs.
Også mig.
Med begge hold ved start…
Bravo! Vi kommer efter jer!
…begynder kapløbet om millionpræmien.
Okay.
-Er I klar, drenge? Og dame? -Ja.
Vi er klar.
-Husk at tage den med ro. -Jep.
-Lad os. -Jep, jeg kommer.
Lige til venstre.
Okay, det er nord.
Vi skal den vej.
-Hvad? -Denne vej.
Ind igennem her?
Ja. Lige herind.
Højre eller venstre?
Vi skal mod…
Det er…
Det er nord.
Vi skal den vej.
Drake fører an.
Han har længere og bedre ben.
Jeg sagde: "Du sætter tempoet. Jeg følger med."
Og jeg navigerer med kompasset lige bag ham.
Ifølge kortet har vi et vandløb, vi kan følge til en flod.
Vi bevæger os i den generelle retning, vi skal.
Bravos foreslåede rute går nordpå
og ender i en flod, der bliver til et delta ved målstregen.
Men mellem dem og vandvejene
er en tæt skov uden nogen tydelig vej.
Vent.
-Lige den vej. -Jep.
Lad os gå.
-Okay. -Lad os gå.
Jeg kunne nok godt have lært lidt mere
om at navigere og bruge et kompas.
-Mere til højre. -Hvad?
Fortsæt. Gå op, og så kan vi måske gå til højre.
Et par grader ud af kurs og man ender i en dårlig situation.
Lad mig lige se, hvor vi går hen.
Det er nord lige her.
Det tror jeg.
Jeg har altid navigeret
med nord, syd, øst, vest og solen.
Der er skydække her, så man kan ikke se solen.
-Skal vi ikke mere til højre? -Aner det ******* ikke.
Enden på det her afhænger af ens retningssans…
Vi skal igennem noget skov, og så kommer vi til den flod.
-Fortsæt ligeud? -Ja.
…og hvor godt man kan bruge kortet
og kompasset, så man bevæger sig mod målstregen.
Hvad i…
Jep. Kom så.
Mens Bravo bevæger sig gennem den første udfordring i skoven,
fortsætter Delta deres vej mod vest.
Okay. Vi følger det her hele vejen op.
Den første del af Deltas rejse er ligeud
vestpå langs åen til deres første vartegn, en bæverdæmning.
Men terrænet har skjulte udfordringer.
-Åh. -Der er den.
Sumpet.
I det terræn, vi kom ind i, var mudderet som snot.
Man træder i det, og ens fødder glider rundt.
Jeg forstuvede næsten anklen.
Pas på hullet.
Wow.
Der er et par der.
Man skal tage høje skridt i det høje græs.
Og græsset er glat.
Der har ikke været et let skridt, fra da vi steg af båden.
-Er du okay? -Nej.
Mit ben gør ondt. Det dunker.
Men jeg prøver at glemme det.
Det er for holdet. Man må holde ud.
Bjergmand, det knæ er da ikke så dårligt.
Vel?
Nu skal vi satse alt. Vi skal slå Bravo.
Alle på holdet har det på samme måde.
Ja. Du sætter tempoet.
Så længe vi går den rigtige vej.
Jeg har ikke set en bæverdæmning endnu.
Vi gør det, vi skal.
-Vi følger efter åen, ikke? -Jep.
Wow. Se lige der.
Der er mange bæverdæmninger.
Du milde.
En stor bæverdæmning.
-Se det er en dæmning. -Den er flot.
Selvom Delta bevæger sig langsommere, har deres konsistente skridt betalt sig,
og de er det første hold, der når deres første vartegn,
der bekræfter, at de er på rette vej.
Det er utroligt.
Her.
Det er en drøm.
Det giver dem føringen over Bravo,
da de går ind i den tætte skov.
-Er det her, vi begynder at dreje? -Ja.
Bæverdæmningen… Og så nordpå.
Nord er den vej.
Er du okay, T?
-Jeg er okay. -Vi giver hende et øjeblik.
Hvad?
Min krop fungerer ikke, som jeg havde forventet.
Og jeg vil ikke holde mit hold tilbage.
Skal jeg tage kompasset?
Jeg er okay.
Jeg har et langsommere tempo end jer. Det er alt.
Her. Det er dæmningen.
-Vi fortsætter den vej. -Denne vej?
Vi skal et stykke mod nordvest.
Gå den vej.
Vi skal nordpå.
Med kun et lille forspring går Delta mod nord.
I mellemtiden, mod øst, leder Bravo efter deres første vartegn.
Vi er fulde af kampgejst.
Jeg er fuld af kampgejst!
Vi ved ikke med Delta, men vi går stærkt.
Vi siger til hinanden, at de ikke bevæger sig så hurtigt som os.
-Vi skal vinde en million dollars! -Præcis.
Jeg håber ikke, vi har krydset floden.
Men det virker, som om vi ikke er nået langt.
Hvis det ikke var floden… Selvfølgelig, kortet.
Det var satans.
Vi vidste, at når vi fandt floden,
ville vi være på ret kurs og følge floden til målstregen.
Så vi skærer igennem hvad som helst for at finde floden.
Vi går ned ad bakken, som ender i den flod.
Ja.
Lad os komme herop og se.
-Lad os gå op og se. -Det er det bedste sted at krydse.
Det åbner sig her.
Det er umuligt.
Gå ikke herover, Drew.
Jeg forstår ikke, hvad der skete.
Vi er der, hvor floden burde være, og vi er ved bæverdæmningen.
Jeg troede, vi havde passeret bæverdæmningen.
Jeg troede, jeg havde set bæverdæmningen.
**** mig. For helvede.
Det betyder, at vi blev vendt om og tog en forkert vej.
Det kort var vildledende. ****!
Når der er så meget på spil,
er følelsen af at fare vild og gå den forkerte vej forfærdelig.
Det er tæt heroppe.
-Skal vi gå i vådt græs? -Ved det ikke.
Vi må ud af skoven.
Bravo manglende evne til at bruge kompasset i Alaskas tætte skov
har bragt dem ud af kurs.
Imens fortsætter Delta med at udbygge deres forspring.
Sumpet.
Stræk tæerne ud.
Hvordan har T det?
-Er du okay? -Jeg kommer.
-Er du okay? -Jeg er okay.
Jeg er bagtrop. Jeg lader ingen sakke bagud.
Hvor fanden skal vi hen?
Det ligner tømmerskoven.
-Vi gik meget forkert. -******* umuligt.
-Hvad sker der her? -Hvad sker der?
Vi er ved en skillevej. Vi kan gå til højre og venstre.
Tjek kortet og kompasset.
-Nord. Vi går mod nord. -Okay.
Nord er lige mod den pæl.
Præcis. Nå kysten, gå nordpå.
Lige nordpå vil vi ramme en sø.
-Må jeg se kortet? -Jeg har set det.
-Hvis vi går dertil… -Jeg ved, hvordan det ser ud.
-Bravo kommer tættere på. -Ja. Hvilken vej vil du?
Jeg er klar.
Jeg vil nå frem. Jeg vil slå Bravo.
Pengene var aldrig en stor faktor for mig, men jeg tænker da på pengene.
-Lad mig se på kortet. -Lad os gå nordpå.
Hvor skal du hen?
Hey, Bjergmand.
Rolig, Bjergmand.
Mand jer op.
Har vi nord på kompasset?
Hvad?
Går vi nordpå?
Nej, han tager bare kontrollen, og vi går.
Hvad?
-Hey, Bjergmand. -Hey.
Vi skal denne vej.
Nord er denne vej.
Jeg ved, hvilken vej nord er.
Hvor skal han hen?
Det er frit heroppe. Man skal ikke kæmpe mod træerne.
Vent.
-Han må sænke farten. Vi bliver sammen. -Sænk farten!
I stedet for at følge den planlagte rute
har Brendon valgt en mere direkte vej, selvom prisen er,
at der er en tæt skov og flere højdeforskelle.
Imens kæmper Bravo videre med at navigere ud af skoven.
-Vent. -Ja?
Vi er her. Det tror jeg.
Det er et spark i løgene.
Alt ser ens ud.
Det var nemt, og vi troede, vi gik i den rigtige retning,
men vi er langt fra vores kurs.
Jeg siger, vi går direkte mod nordvest.
Lige frem… Lige foran dig.
-Hvad? -Lige foran dig.
Jeg tror, vi er gået for langt mod øst.
Det var ******* dumt.
Da jeg indså, hvor vi var, måtte vi gå nordpå.
Det er lige nordpå.
Lad os gøre det!
Bravo kæmper at finde den rette kurs,
og Delta følger Brendon, der sætter et højt tempo.
Pas på der.
Der er nogle huller.
Pas på, hvor I træder.
Jeg tog føringen.
Der var en stor omvej i vores rute.
Jeg vil gå lige op over bjerget.
Kom så, T. Næsten ved toppen.
Jeg ved ikke, hvor jeg går hen. Jeg kan ikke…
Tina falder længere bagud.
Du må lade T indhente os. Hun har kompasset.
Jeg behøver ikke et kompas for at finde nord.
Jeg tænker ikke klart, da jeg rykker. Jeg ser ikke tilbage.
Jeg tror, at alle bag mig kan følge med.
Jeg troede, jeg var det svageste led.
Undskyld, jeg er så sløv.
Nej, det er du ikke. Bare fortsæt. Okay?
Bjergmand!
Tina går langsommere og langsommere.
-Hvad? -Jeg mister dem.
Hvad mister du?
Hey, vent.
Jeg kan ikke gå så hurtigt som dem.
Bjergmand!
Tina.
-Jeg kommer. -Jeg er hos hende.
Der var fart på Brendon, men Tina sakkede bagud.
Der er toppen. Vi skal bare ned, så kommer vi til mosen.
Hvor blev du af?
Herovre.
For helvede.
Delta ved, at de skal krydse målstregen som et helt hold.
Hvor skal du hen?
Hvad laver vi?
Vi går nordpå.
Men hør her.
Vent på dem.
Du må vente på dem.
Pres på, T.
Jeg presser.
Men jeg vil ikke presse så meget, så jeg falder om.
Tina og jeg må sætte farten ned.
Vi skal slå Bravo.
Jeg holder øje med hende. Hun har det ikke godt.
-Jeg ved det. -Vi må sætte farten ned.
Jeg gør mit bedste. Jeg er bare langsom.
Vi kan gå langsommere, nu hvor vi går ned ad bakke.
Tak.
Jeg indså, at Tina allerede var løbet tør for energi.
Det kunne godt være min skyld, fordi jeg lagde for hurtigt ud.
Det er nu, jeg burde sige undskyld til jer.
Har du brug for et øjeblik?
Det gik op for mig, at jeg var selvisk.
Der er andre folk på holdet.
Jeg er oppe at støde.
Men jeg er okay.
Ja, undskyld.
Pigen giver ikke op. Jeg ved, hun klarer det.
Men jeg brænder hende ud i det tempo, jeg går.
-Okay. Jeg er klar. -Vi er der næsten.
-Lad os gøre det. -Fokuser.
Det bliver nemmere, når vi går ned.
Okay, lad os gøre det.
Jeg går forrest et øjeblik.
Tina, du sætter tempoet.
-Du gider ikke at gå bag mig. -Det er fint. Det bliver jeg nok nødt til.
Jep, jeg ser et sted.
Hvad?
Jeg ser en åben plet.
Gå op og så til højre.
Det åbner sig her.
Sådan.
Her er vores åbning.
Okay, vi er her.
Se. Vi er her.
De er ude af skoven,
og Bravo kan identificere deres placering på kortet.
Vi må fortsætte.
-Lige over her? -Lige over her.
Vi burde ramme floden deroppe.
Vi holder os ude af skoven, så klarer vi den.
-Lad os gå. -Jep.
-Vi er der næsten. -Næsten. Halvvejs.
-Vi er der næsten. -Halvvejs.
Hold øje med kompasset.
-Der er et hul her. Vi er i mosen. -Det er helt sikkert en mose.
Helt ******* sikkert.
Det var hårdt nok bare at gå,
og så ramte vi mosen.
For helvede.
Pas på her.
Der var vand, vandhuller og jordfaldshuller.
Stille og roligt.
-T, er du okay? -Ja.
-Er du okay? -Ja.
Ved hvert skridt kan man mærke jorden bevæge sig.
Ved hvert skridt synker man.
Mine ben brænder.
Det er brutalt. Det er svært at gå i både som lav og høj.
Stå stille, og mist en støvle.
Satans.
Jeg sidder fast.
Pas på sumphullerne.
Der er intet solidt fodfæste.
Der er huller, man ikke kan se.
Det ligner vådt græs.
Et forkert skridt, og man sidder fast.
****, jeg synker.
-Okay. -Jeg prøvede.
-Ja. Det er lidt… -Min hånd fryser.
Vent. Jeg finder nogle handsker.
For hvert skridt følte jeg, at mine fødder blev til sten.
Kom så, T. Du er næsten på toppen.
Du er nået langt. Giv ikke op. Du skal være hård.
Jeg ramte bare en mur.
-Jeg hører en flod. -Ja. Kom så.
Jep.
Det er den.
Vi følger floden.
Vi finder floden, og det er tid til at rykke.
Det sværeste ved navigationen er slut.
Okay.
Vi må krydse her.
Men mine støvler har mistet alt vandtæthed,
og de tager en masse vand ind, hvis de bliver våde.
Helt sikkert!
Jeg er bange for at have betonblokke på fødderne,
når mine ben allerede er helt færdige.
-Den er for bred. Jeg ved det ikke. -Sten, sten.
Hop.
Stangspring.
Sådan.
******* støvler er fulde af vand.
Hop.
Jeg sakker lidt bagud.
Fart på, Drew. Kom nu!
-Til der intet er tilbage i tanken. -Jeg sænker farten.
Det går ikke. Jeg må ikke sænke farten.
Man må finde et andet gear og alle kræfter frem.
-Til der intet er tilbage i tanken. -Præcis.
Det er vores tid.
Det er vores skæbne.
Jeg bærer dig over.
Skynd dig.
Kom så. Hop.
Lad os.
Til der intet er tilbage i tanken!
-Til der intet er tilbage i tanken! -Sådan.
Jeg bærer min ven over floden.
Åh, ****.
Tina.
Jeg er et meget mørkt sted.
Vent.
Det er muligt, at jeg måske ikke når i mål.
Kom så, T. Næsten på toppen.
Tag rebet, T.
Vi trækker dig lidt.
Så langt inde i spillet har jeg ikke kræfter til at bære hende,
men jeg kan godt trække hende op ad en bakke.
Okay.
Læn dig, hvis du har lyst.
Hvad som helst for at komme over målstregen som et hold.
Det var det vigtigste.
Kom så, T.
Du kan godt.
Hjælper det?
Ja.
For hurtigt?
Nej.
Mit hold er fantastisk. Hvis Brendon ikke havde trukket mig,
ved jeg ikke, hvor jeg ville være endt.
Find kræfterne, T.
Tænk på mor. Hun har brug for dig.
-Jeg ved det. -Jeg elsker dig, T.
De minder mig om, hvor stærk jeg er, at jeg gør det for min mor,
for det er hovedårsagen til, at jeg er her.
Jeg vidste bare, at jeg måtte presse på.
Vi er på vej ud af mosen og på vej ind i skoven.
-Vi er der næsten. -Ja.
Her er vi. Ja, vi forlader mosen.
Vi er næsten hjemme.
Vi går med et formål!
Jeg kører hjem.
Det er godt. Jeg ved, vi bevæger os hurtigt.
Kom så.
Jeg har ikke båret dig over to floder for at sænke farten.
Find kræfterne.
Hvis du råber og skriger, når vi er færdige,
får du tæv, for så har du noget tilbage i tanken.
-For helvede. Det åbner sig. -Ja.
Kan du se det?
Hvad? Det tror jeg.
-Halvtres meter. Hvordan er dine ben? -Vi lunter. Kom så.
-Hvordan er dine ben? -Kom så!
Hvad er du lavet af?
Kom så.
Jeg er fuld af kampgejst!
Kom så, Drake!
Efter at have nået flodmundingen
bliver Bravo det første hold, der nærmer sig målstregen.
Kom så!
Hvad er du lavet af?
Eller det, de tror, er målstregen.
Hvad fanden er det?
Hvad er det?
Kig i kassen. Er der en seddel?
Åbn den.
"Dette er jeres sidste udfordring.
Ved siden af jer er et signalbål.
Brug dette ildbor til at tænde signalilden, der tænder blusset.
Det første hold, der tænder blusset, vinder Outlast."
Åh gud.
Den sidste del af udfordringen tester spillernes primitive evner.
De skal bruge et ildbor, et forhistorisk overlevelsesredskab,
der består af en bue, en spindel og en plade til at starte friktionsild.
Når ilden er høj nok til at tænde grenene tre meter over den,
kommer der signalrøg, der signalerer, at spillet er slut,
og vinderne får en million dollars.
-Kom så. -Kom så.
Lad ikke det bræt blive vådt. Skub alt langt ind under.
-En million dollars på spil. -Lad os.
Ildboret er velkendt.
Jeg har set det gjort før, men ingen af os har brugt et.
Så vi improviserer.
Spindel, bue. Fod på brættet.
****!
-Sæt den ovenpå. -Nej. Drej den rundt.
Nej, lad mig se. Den skarpe ende skal op.
Drake og jeg er ikke vildmarks-overlevelsesfolk.
Jeg voksede op i skoven, men jeg brugte ikke meget tid på
at gnide to pinde sammen for at lave bål.
Jeg prøver bare ikke gå i panik…
Her. Hold den.
Jep. Du behøver ikke presse hårdt i starten.
…selvom jeg ved, det vil tage lidt tid,
og Delta kan indhente os.
Du skubber, og jeg borer.
Lige over den. Hold dig lige over den, Drew.
-Okay. -Læn dig fremad.
Kør.
-Fortsæt. -Læn den lidt til ******* venstre.
-Okay. Er du klar? -Jep.
Vent. Lidt mere.
Okay, vent. For fanden. ****! Vent.
****!
-Kom så. -Når jeg siger "vent", så vent.
Satans.
Efter flere tilbageslag
er Delta mindre end 200 meter fra den sidste kystlinje,
hvor deres sidste udfordring venter.
Det er ikke slut.
Gud, nej.
Åh gud.
Kom så, lad os gå!
Du skal komme sikkert frem. Kom ikke til skade.
Jeg vil ikke være grunden til, at vi taber.
Find en bedre en. Jeg siger det bare.
Ikke for hårdt.
Stop. Lad os se, hvad vi har.
Jeg ser rødt. Vi har en glød.
Vi har en glød.
-Rør ikke ved noget. Pust ikke. -Det gør jeg ikke.
Jeg er ikke en vild overlever.
Jeg har aldrig lavet friktionsild før,
og jeg er sur på mig selv over det.
Jeg burde have forventet sådan noget undervejs i konkurrencen.
Lad den få lidt luft.
Men hvis Delta når målstregen,
kan de måske tænde ilden på få minutter.
Pust.
Okay.
-Vi må lave en til. -Okay. Lad os lave en til.
Den tændte ikke.
For fanden.
Det er trangt. Tag fat i min skulder. Den vej.
Okay?
Vær stærk. Vi skal bare være stærke.
-Fortsæt. -Lad nu være.
Nej. Jeg er grunden til, at vi taber, og jeg har det så skidt.
Det skal du ikke tænke på. Vi er et hold.
Det er okay.
Jeg gør mit bedste.
Her. Giv mig din arm.
Fortsæt. Jeg ved, det er hårdt.
Kom så. Det her er et godt bundt.
Okay.
-Er du klar? -Jep.
Lad os tage den derud.
Sådan. Ud nu.
-Du har den. Det er dig. -Tag det stykke træ ud.
Det der. Det, der står op. Træk i det.
Vær forsigtig.
Går det ud?
Kom så.
Vinden ødelægger det.
Vi skal tænde lunterne, der er langt over ilden,
og vinden blæser flammen væk fra lunten.
Vinden.
-Jeg ser en åbning. -En åbning.
En lysning.
-Jeg kommer til skade. -Ikke nu.
-Okay. -Stille og roligt.
Hvordan går det?
-De kommer. -Okay.
-Jeg vil ikke være grunden til, vi taber. -Du fortsætter bare, Tina.
Vi er der næsten. Vi er tæt på.
Næsten fremme.
Her. Det kommer i.
Ikke kvæle det.
Kom så.
Jeg er bange for, at flammen går ud nu.
Og hvis den går ud, taber vi spillet.
-Kom nu, vind. Vi er der næsten. -Jeg har en idé. Giv mig regnjakken.
-Hvad vil du gøre? -Giv mig regnjakken!
-Jeg laver en mur. -Hvorfor?
Så vinden ikke blæser det væk…
-Det skal ikke gå ud. -Det gør det ikke.
Jeg ved ikke, hvilken ******* vej jeg skal gå.
Vi er der næsten.
-Ja. -Ja.
Vi er her.
-Kom så! Lad os gå! -Lad os gå!
Vi vinder en million dollars.
Drake, vi vinder en million dollars.
Det er der næsten.
-Det er der næsten. -Ja!
Åh gud.
Åh gud, Drake.
Drake!
-Jeg prøver. -Du er stærk.
Jeg prøver, okay?
-Fortsæt. -Jeg giver ikke op. Kom så.
-Kom så. -Kom nu.
-Kom nu! -Kom nu!
Tænd!
-Tænd! -Tænd!
Sådan! Vi gjorde det!
Åh gud!
Vi gjorde det, Drew!
De vandt.
Det er okay. Vi gjorde det godt.
Jeg er fuld af kampgejst!
Tak, Gud!
Jeg er fuld af kampgejst!
De vandt. Det er slut.
På dette tidspunkt
er jeg bare våd og kold og klar til at tage hjem.
De gjorde det.
Jeg kommer ud af trægrænsen, og jeg ser kysten.
Jeg så Joes ansigt, og det var fuld af skuffelse,
og mit hjerte
stoppede bogstaveligt talt.
Det knuste.
Undskyld, at vi tabte.
Sig ikke undskyld. Vi kom i mål.
Vi gjorde det.
Det gik op for mig, at jeg havde svigtet.
Jeg svigtede mit hold. Jeg svigtede min mor.
Og så…
Og så brød jeg sammen.
Hey, kom her.
Kom her.
Du sluttede stærkt.
Din mor bliver stolt.
-Hun bliver stolt. -Lad os gå til kassen.
Vi må gøre det færdigt. Kom.
-Hun vil være stolt alligevel. -Du kæmpede bravt.
Kom, lad os gå til kassen og gøre det færdigt.
Din mor vil være stolt. Det lover jeg. Verden vil være stolt.
Der er hun.
Helikopteren.
Hold da kæft.
Den taske ligner en pose med penge.
Det er vores penge!
Åh gud!
Jeg har aldrig set så mange penge før.
Hold da kæft!
Hallo, mor.
Hej.
Jeg har vundet en million!
Hej, skat. Tag de røde trusser på. Vi er rige!
Vi er rige!
Åh gud!
Penge er bare penge.
Vi kan tjene andre penge.
Du gjorde noget,
ingen anden kvinde gjorde, og de fleste mænd ikke kunne.
De slog os og får pengepræmien. Flot, drenge. Jeg er stolt af jer.
Ville jeg have dem? Selvfølgelig.
Jeg ville have dem til holdet.
Det lå ikke i kortene, men det er okay.
Læg dig ned, T.
Ja.
Vil du tænde det?
Vi skal tænde det.
Vi vandt ikke, men jeg føler ikke, at jeg blev besejret.
Der er en sidste udfordring, og vi skal slutte stærkt.
Så vi gør det.
Se. Vi har alt, vi har brug for her.
Lad os gøre det.
Der er vores lift.
-Kom. -Lad os tage hjem.
Lad os se vores familier.
Jeg er stolt af mig selv. Jeg er stolt af Drew.
Ja, det bliver helt vildt cool.
To Texas-drenge kom herud for at få det gjort,
og vi gjorde det.
Hvad synes du om det?
Jeg vandt en million dollars med min bror.
Og det er den mest fantastiske…
…ophidsende følelse, man nogensinde kan opleve i livet.
Det er…
Jeg kan ikke sætte ord på det. Det…
Drake og jeg er venner for livet. Vi har hinandens ryg.
Og vi skal nyde sejren sammen.
Ingen kan tage det fra os.
Ingen.
Vi tager hjem.
Tillykke, drenge!
Lad os gøre det. Få det til at ske, kaptajn.
-Du er for hård ved dig selv. -Ja, hold op med det.
Selvom vi havde tabt,
skulle vi afslutte det.
Vi nåede hertil, overlevede, gjorde, hvad vi skulle.
Lad os tænde bålet.
Det ville være bedre, hvis vi vandt, men vi gjorde det færdigt.
Det gjorde vi bestemt.
Brendon gjorde selvfølgelig, hvad han skulle. Han tændte bålet.
Ja!
Da han tændte bålet, blev vægten løftet af vores skuldre.
Det er slut. Det er færdigt. Vi gjorde det virkelig. Vi overlevede.
Vi kom ikke først, men vi kom i mål.
-Vi kæmpede en brav kamp. -Vi kæmpede fantastisk.
En god, lang kamp.
Vi holdt ud, holdt sammen, og det er ovre.
-Jep. -Jeg er ikke vred.
Jeg sagde, jeg ville beholde min moral og integritet uanset hvad.
Og det er, hvad jeg gjorde.
Så min personlige sejr var der.
Den var der. Sejren var der.
Vi skal hjem.
Vi har fået fire venner. Det er alt, der betyder noget for mig.
Det har været en følelsesmæssig rutsjebane for alle.
Jeg kommer til at savne mine holdkammerater.
Vi har båret hinanden på vores skuldre.
Vi har lidt. Vi har grinet.
Vi har haft det godt. Vi har haft det dårligt. Vi har skændtes.
Vi knyttede et bånd, jeg ikke har haft i lang tid.
Vi har mere end bare et venskab. Vi er en familie.
Dag et ville jeg bare nå til enden, og det gjorde jeg.
Der er mange grunde til, jeg ikke burde være her.
Men jeg ved bare,
at jeg er taknemmelig for alle på Delta-holdet,
og at de viste mig nåde.
Vi sagde i begyndelsen, at vi starter og slutter sammen.
Og jeg havde ikke klaret det uden dem.
Det betyder meget, og det er hjertet i, hvad Delta har været.
Det var ikke min hensigt at komme her og få venner, men…
Jeg fik nogle gode venner herude.
Hvor hårdt det end var herude,
så var det hårdeste
slutningen.
Vi er en familie. For altid.
For evigt i mit hjerte.
Der er whisky på den anden side af regnbuen.
Åh ja.
Tekster af: Martin Larsen