30. PÄIVÄ – PILVISTÄ KLO 9.40 – ASTEITA 2,2
Perhana.
Missä hitossa Poninhäntä on?
Mitä helkkaria?
Menikö hän hakemaan polttopuita?
Joey on Bravossa.
Mitä? -Kuulit kyllä.
Hän ei ole joukkuepelaaja. -Ei tosiaan.
En luota siihen.
Jep. -En luota siihen.
Otimme hänet avosylin vastaan.
Söimme yhdessä.
Hänellä ei ole syytä häipyä.
Tiesin, että jokin oli vialla.
Siltä on tuntunut jo kauan. Siksi olen ollut mulkero.
Pelissä on iso summa. Hän liikkuu oudosti…
Moni pistäisi hänelle jo piippua ohimolle.
Voin olla väärässäkin. Voin myöntää sen. Tuomitsen hänet täysin.
Teemme johtopäätökset vasta juteltuamme.
Pidän teidät ajan tasalla.
Hän ei luota Joeyyn.
Jumalauta.
Enpä tiedä. Ajatukseni ovat sekaisin.
Peli pahenee. -Näin on.
Ei kalaakaan.
Kävin lahden kärjessä.
Niin. -Kaveri.
Ja sitten…
Menin virran mukana ja kokeilin kalastaa kivikossa.
Laitetaan vene telakalle. -Niin, se alkaa…
Minä olen sen vartija tästä lähtien.
Lähdit tänä aamuna sanomatta mitään.
Et hiiskunutkaan.
Minä… -Et edes haistatellut. Sen kuin häivyit.
Kävin kalastamassa. Kävin tuolla kivikollakin.
Yritin parhaani, mutta kankkuni puutuivat.
En luota pätkääkään häneen.
Näin sinut tuolla. Bravohan on siellä.
Mitä hittoa se oli?
Olen halunnut käydä siellä.
Puhuimme Bravosta koko illan.
Kukaan ei halua minun käyvän siellä.
Emme halua vieläkään. -Niinpä.
Emme piittaa heistä.
Jokainen meistä on joukkuekaveri. -Joo.
Kerromme toisille liikkeistämme, sinä et.
Olen halunnut… -Yrität muuttaa aihetta.
Teit päätöksen.
Ymmärrän. -Raha saa tekemään outoja.
Kyseenalaistamme motiivisi.
Ymmärrän, miltä tämä näyttää.
Meillä riittää kysymyksiä.
Menehän siitä.
Ei heidän tarvitse tietää, että yritin häipyä joukkueesta.
Tämä saattaa olla loppuni.
Bravo ei ole kiinnostunut minusta, ja Delta pannee tälle pisteen.
Haluaisin kysyä heiltä, mistä puhuitte.
Mene sitten. -Saamme vastauksen.
Rehellinen vastaus olisi kiva. -Ymmärrän sen.
Tulen takaisin. Kerron heille.
Halusin vain hakea valoammukseni, jos tässä käy näin.
Taidan olla liemessä.
7 KILPAILIJAA
VAIN YKSI SÄÄNTÖ
HEIDÄN ON MUODOSTETTAVA JOUKKUE
VOITTAAKSEEN MILJOONA DOLLARIA
KAIKKI KOTIIN
AIKAA VIIMEISEEN MATKAAN
Mitä hän sanoi veneen ottamisesta? -Hän on kuulemma halunnut sitä kauan.
Se, ettei hän sanonut vievänsä sitä… Venehän on tärkeä resurssi.
Se oli ahdistavaa. -Hän häipyi.
Olemme joukkue.
Jokainen meistä olisi kertonut toisilleen mihin olemme menossa.
Oli outoa häipyä noin vain. -Kertomatta.
Tietenkin mietimme, miksi hän häipyi kertomatta -
ja miksi hän on Bravossa. Häipyykö hän tyystin?
Olen sanaton. -Samoin.
Pidämmekö hänet mukana?
Mitä?
Joeynko?
Sinä kai haluat hänestä eroon.
Haluan. -Sitä mieltä olet.
Mitä teemme?
Mitä haluat tehdä?
DELTA-LEIRI
BRAVO-LEIRI
Ajattelin, että Joey luovuttaisi sanottuamme hänelle ei.
Niin minäkin.
Jos Delta saa tietää,
hänet äänestetään varmasti ulos.
Eikä hän voi tulla tänne.
Kuinka sinisilmäinen Delta on?
Etteivät he huomaa?
Hänen retkensä aiheuttanee luottamusongelmia.
He haistavat taatusti rotan, kun hän palaa.
Joey pyysi, ettemme kertoisi Deltalle mitään…
Pidän itseäni moraalisena.
Olen rehellinen.
Joey taas ei näytä olevan sitä.
Jos joku Deltasta tulee tänne -
kysyen, kävikö Joey täällä…
Joey pyysi minua olemaan kertomatta, enkä aio kertoa.
Mutta en valehtele. -Niin.
Samaa mieltä. -En ole sellainen.
Olen liian rehellinen.
Haluaisin tosin tietää, jos minua puukotetaan selkään.
Täällä sitä näkee ihmisten todellisen karvan.
Pelissä on miljoona taalaa.
Todelliset luonteet paljastuvat.
Ainakin voin ylpeänä sanoa, etten antanut pelin muuttaa minua.
Muistimme moraalimme.
DELTA-LEIRI
Mitäs nyt, kapteeni?
Mitä kuuluu?
Haluaisitko jutella vai relaatko?
Annan tulen jäähtyä.
Finaaliin on 24 tuntia.
Se voi olla nopeuskisa tai palkinnon etsimistä.
Toimeni eivät ilmeisesti näyttäneet hyvältä.
Puhun nyt suoraan.
En arvosta häipymistäsi lainkaan.
Raha tekee ihmisistä kummallisia.
Olen murtumaisillani.
Missä mielessä? Luovutatko vai vaihdatko puolta?
Minä…
Siis…
Ole rehellinen.
Pidän Josephista.
Haluan kertoa heille,
että tarjouduin vaihtamaan puolta,
mutta en tiedä, mitä arvoa rehellisyydelläni edes olisi.
Olen ollut täällä niin kauan, että haluan maaliin.
Minusta en ole pettänyt heitä, ja asia ei kuulu heille.
Kävin Bravossa.
Halusin vain mennä sinne.
Kävin siellä tiedustelemassa.
Millainen leiri oli? -Mitä?
Millainen leiri oli?
He keräilivät rantakivikossa rapuja.
He näyttivät vainailta.
He olivat todella väsyneitä.
He…
Kysyin tilannetta.
Olemme niin lähellä maalia.
Mitä he sanoivat?
He sanoivat olevansa valmiita voittamaan.
En edes piittaa -
Joeyn tarinoinnista, koska se ei ole täysi totuus.
En tiedä, yrittikö hän vaihtaa puolta.
Pyysin siis Jumalalta merkkiä.
Niinpä -
kuuntelin ja olin hiljaa.
Vahvistiko se taistelutahtoasi?
Ei.
En tiedä, mistä se johtuu. Olen vain koko lailla väsynyt.
Mutta sinulla on vaimosi ja lapsesi.
Sinulla on loistava tilaisuus.
Olin pettynyt ja surullinen,
mutta olen Jumalan mies enkä halua tuomita suorilta käsin.
Uskon yhä anteeksiantoon.
Niin minä elän.
Voin sanoa,
että peliä voi pelata miten lystää.
Sääntöjä ei ole.
Mutta älä anna mielesi ottaa valtaa.
Emme ole täällä itsekkäistä syistä.
Puhut päivittäin perheestäsi.
Puhumme siitä, mitä tekisimme rahoilla.
Kaikki sanovat syyksi perheensä.
Kukaan ei puhu Ferrareista.
Laitamme itsemme likoon jonkin suuremman puolesta.
Katso sisimpääsi.
Hyvin syvälle.
Se on sen arvoista.
Tämä on sen arvoista.
Mutta en anna periksi.
Uskon kaikkiin joukkueeni jäseniin.
En anna periksi.
Täällä on haastavaa.
Alaska on kova.
Kaikki käsittelevät stressiä ja kipua eri tavoin.
En voi äänestää ketään ulos.
Niin toimisin vain, jos joku tekisi jotain äärimmäistä.
Selviät kyllä.
Ei hätää.
Tiedän.
Odotin rehellisesti jotain aivan muuta.
Joseph tuli jutulle.
Hän kertoi sen, minkä halusin kuulla -
ja pyysi minua jäämään.
Hän tuskin tiesi, miten tärkeää se oli minulle.
Kaikki on hyvin.
Joe!
Jää tänne. Ole mies. Voitetaan tämä.
Kuuntelin tässä teitä. Pystyt siihen.
Katso sisimpääsi. Uskon sinuun.
Kiitos, kamu.
Sitten Vuorimies tuli halaamaan minua.
Tämä ei ole ylitsepääsemätön juttu.
Jää luoksemme. Tiedän, että se on vaikeaa.
Vaikeuksia tulee, mutta selviämme.
Tunnen hieman häpeää siitä,
että menin Bravoon tarjoamaan palveluksiani.
Ja sitten Delta otti minut avosylin vastaan.
Se korjasi sisimpääni.
He juttelevat Joeyn kanssa.
Niinkö?
Yrittäen selvittää, miksi hän häipyi.
Eric ei niin vain muuta mieltään.
Emme vain voi antaa sen vaikuttaa joukkueeseen.
Hän ei vain ajattele ennen kuin toimii.
Se on selvää.
Yritin hieman pehmitellä häntä.
Olen hämmentynyt.
Aivan. Halusit vain vastauksia.
Mutta Joey ajattelee toisin kuin me muut.
Joey toimii kuten parhaaksi näkee.
Ihmistä ei voi muuttaa.
Muut on vain hyväksyttävä.
Hän sekoili liikaa tänään.
Mutta maali lähestyy, ja hän on ollut meille voimavara.
Niinpä minusta Joey on hyväksyttävä sellaisenaan.
Olen samaa mieltä.
En äänestä häntä ulos, jos et halua.
En halua äänestää häntä pois.
Jos olisin tiennyt, että haluatte unohtaa sen…
Olen oppinut joukkueeltani paljon.
He olisivat voineet äänestää minut hiiteen.
Olin aika töykeä.
Sain teiltä aikaa työstää itseäni.
Olen iloinen siitä tilaisuudesta.
Kiitos siitä.
He osoittivat anteeksiantoa ja hyväksyntää,
ja Joey ansaitsee saman.
Joten…
Kiitos, että sain puhua tästä kanssasi.
Eipä mitään.
Se on osa rooliani täällä.
Olet äiti Teresamme. -Olen neutraali osapuoli.
Äiti Teresa. -Äiti Tina.
Aikaa on enää 24 tuntia.
Jopa jotakin. -Tämä on ollut -
hulluakin hullumpi reissu. -Pähkähullu.
Olen mutkaton länsitexasilainen poika.
Olen innoissani.
Olen aivan liekeissä.
Miljoona taalaa odottaa.
Siinä riittää tuohta.
Saatan ostaa uuden talon.
Voisit ostaa viisi venettä.
Ostan kyllä pari venettä.
Voisin ostaa uuden auton.
Haluan matkustaa.
Ostan vaimolleni toisen auton. -Kamu.
Itken varmasti vaimoni edessä.
Mikä hänen nimensä on? -Adrienne.
Olen kuin Rocky Balboa.
Hei, Adrienne.
Tein sen!
Elämäni on muuttunut täysin.
Arvostan ruokaa aivan uudella tavalla.
Olen jankannut maapähkinävoileivistä kaksi viikkoa.
Joo. -Rapeaa.
Herkullista.
Rakastelisin maapähkinävoipurkkia.
Arvatkaa mitä. -Mitä?
Tyttönne kävi paskalla.
Tästä tulee hyvä päivä.
Se tuntui hyvältä. -Vau.
Ylistäkää Herraa. -Liikaa tietoa, mutta…
Eikä. Odotimme sitä.
Olimme kaikki huolissamme.
En halua keskeyttää, mutta kuunnelkaa.
Kuuletteko?
Helikopteri.
No niin.
Helikopteri tulee. Hitto.
Mitä sieltä pudotetaan?
Siinä se on. -Siinä se on.
Sydämeni hakkaa.
Ei hemmetti.
Minne se meni?
Puistikkoon.
Ajattelemme kaikenlaista.
Mitä nyt tapahtuu?
Ei sitä puistikkoon pudotettu. -Täällä.
Kun helikopteri ilmestyi, tiesin, että H-hetki koittaa.
Löytyi. -Löytyikö?
Totuuden hetki.
Se on menoa.
Mikä se on? -En tiedä.
Nyt saamme tietää. -Mikä se on…
No niin. -Kartta.
"Oletteko valmiita viemään matkanne maaliin?"
Totta hitossa.
"Viimeinen matka kohti kohtaloanne sekä palkintoa -
alkaa auringonnousun aikaan."
"Ottakaa mukaanne kompassi, kartta ja taistelutahtonne.
Olette pärjänneet hyvin, mutta nyt on aika päihittää kilpailijanne."
"Teidän on pysyttävä joukkueena."
Minusta Deltalla on mahdollisuus.
Oikeasti.
Dynamiikkamme on vahvempi kuin koskaan.
Onnekseni en polttanut siltoja Deltan kanssa.
Kävi tässä sitten miten vain, koko joukkue pääsee maaliin.
Tässä se nyt on. -Niin.
Viimeinen lähtölaskenta.
Kilpailijat ovat olleet erämaassa kuukauden -
taistellen niin fyysisesti kuin henkisestikin,
ja nyt Bravo ja Delta kohtaavat viimeisen kokeen.
Kisan maaliin…
Melkoinen reissu.
…jossa voittaja vie miljoona dollaria.
Lähtöpisteeseen mennään veneellä, ja sitten jatkamme jalan.
Joukkueilla on erilliset 11 kilometrin reitit -
omalaatuisine haasteineen,
jotka koettelevat kestävyyttä ja suunnistustaitoja.
Sitten jatkamme tähän pieneen osaan.
Täällä taitaa olla joki.
Sellainen suo voi niellä ihmisen.
Jos vesisuolla astuu reikään…
Pysytään puiden lähellä.
Viimeinen haaste ei ole helppo, mutta viisi päätä on parempi kuin kaksi.
Kunpa tästä näkisi, kuinka pitkä matka on.
Nyt emme tiedä, miten vauhdittaa matkaa.
Joey ja minä hallitsemme suunnistuksen. Osaamme käyttää kompassia ja karttaa.
Kai he osaavat lukea kompassia.
Mikä se on? -Kompassi kai.
Hermostuttaa.
Kompassit eivät ole juttumme.
Aurinko nousee tuolta.
Se on itä.
Yritän miettiä.
Haluan voittaa rahat.
En halua kaiken menevän pieleen, koska eksyimme polullamme.
Valmistaudutaan.
Tehdään kaikkemme ollaksemme valmiita.
Tuo 50 katkarapua.
Meillä on palkkapäivä.
Saakin sitten iso.
Tästä tulee palkkapäivä. Minulla on hyvä fiilis.
Voi pojat. Melkoinen tuuli.
Hän on huono soutaja.
Hänen vetonsa ovat pikkuisia.
No, kaikilla meillä on eri vedot jollien kanssa leikkiessä.
Makuasioista ei kiistellä.
Kokki,
mitä teemme huomenna?
Mitäkö teemme?
Samaa kuin tänäänkin.
Yritämme valloittaa maailman.
Arvasin tuon.
Kokki ja Vuorimies.
Valloitamme huomenna maailman.
Kisaamme huomenna jalan, ja olen joukkueemme heikoin lenkki.
Tarvitsen polviproteesin.
Nilkkani on leikattu.
Se vaivaa minua.
Mutta olen joka tapauksessa ylpeä joukkueestani.
Uskon yhä voittoomme.
Olemme melkein maalissa.
Aalto heittelee häntä.
Vaikein taitaa olla jo takana.
Hän ei ole tottunut siihen.
Hän on… -Joo.
Katso häntä.
Luotan Joeyn motiiveihin. Kuten muutkin.
Hän haluaa olla joukkuepelaaja ja ymmärtää viimein dynamiikkaamme.
Ja…
Olen nyt avoin. En ole puolustuskannalla.
Olen ylpeä meistä.
Pystyimme ylittämään kaiken paskan.
Sellainen vaatii melkoisia persoonia. -Olemme melkoisia persoonia.
On ollut mukava olla osa tätä. Kiitos, että valitsit minut.
Kiitos sinulle. En olisi pystynyt tähän ilman sinua.
Ainutlaatuinen seikkailu.
Viimeinen yö wickiupissa.
Viimeinen yö Alaskan erämaassa.
Hauskaakin on ollut, mutta…
Vaan ei tosi hauskaa.
Huomenna on elämämme suurin päivä. -Pari pojua Texasista saa puoli milliä.
Maailma halunnee meidän voittavan.
Näin on.
Maali lähestyy.
Tiedän.
En halua olla mulkku, mutta ehkä haluankin.
Kalifornialainen malli päihitti kaikki aikaisin luovuttaneet.
Hoidamme homman himaan.
Olen ylpeä teistä. -Kiitos.
Oikeasti. Olen ylpeä. -Kiitos.
32. PÄIVÄ – PILVISTÄ KLO 6.50 – ASTEITA -2,2
Usein sitä ei herää…
Miljoonan taalan tilaisuus edessään.
Nesteytetään kunnolla.
Kyllä vain.
Viimeinen haaste alkaa tänään.
Koko kroppani on tunnemyrskyssä. Olen innoissani, valmis kotimatkalle,
mutta kompassi ja kartta hermostuttavat minua.
Päätimme, että hoidan navigoinnin.
Tunnen siitä paineita.
Pelissä on paljon.
Sydän hakkaa.
Olen rukoillut koko aamun voimaa.
Drake, annetaanko muille selkään? -Mennään.
Hyvästi, Velhonhattu.
Hyvästi, wickiup.
Kiitos, Sammy, sen suunnittelusta.
Nyt se jää taaksemme.
Lähdetään.
Viimeiset hyvästit.
Edessämme on pitkä tie.
Etenen rauhassa.
Kilpikonna ja jänis.
Onko kompassi Tinalla? -On.
Aika on viimeinkin koittanut.
Aika laittaa tälle piste.
Varmistan, ettei kukaan jää jälkeen.
Kiitos. Minä joudun kuitenkin hidastamaan.
Enpä tiedä. Bravon kaverit ovat nuoria,
joten heillä on varmasti parempi kunto.
Mutta olemme pyörittäneet peliä järjellä.
Saanko rukoilla?
Sehän on hyvä.
Johda sinä.
Taivaallinen Isä, kiitos tästä matkasta hienojen ihmisten kera.
Rukoilen turvaa sekä Bravolle että Deltalle.
Rukoilen voittoamme.
Ansaitsimme sen kunnialla ja rehellisesti.
Jeesuksen nimeen, aamen.
Aamen. -Aamen.
Aina ei ole kyse vauhdista ja voimasta.
Joskus vaaditaan vain oikeita liikkeitä ja päätöksiä.
Siten voi voittaa.
Mennään.
Viimeinen matka alkaa. -Hommiin.
Menoksi.
Joukkueiden on ensin soudettava omiin aloituspisteisiinsä -
lahden pohjoispäähän.
Sehän kelluu.
Tiedän.
Älä kiroa meitä.
Molemmat reitit ovat 11 kilometrin pituisia,
mutta niiden maastot ja haasteet eroavat toisistaan.
Suuri päivä.
Tästä lähtee!
Bravo kohtaa reitillään tiheitä metsiä,
kosteikkoja sekä vesistöjä matkallaan maaliin.
Meidän on onnistuttava tässä.
Tämä on hieno kokemus.
Upeaa.
Delta kohtaa lännessä vähemmän metsiä ja vesistöjä,
mikä helpottaa suunnistamista.
Reitin todellinen haaste -
on suuret ruohoiset suot,
jotka koettelevat ketteryyttä ja kestävyyttä.
Teitä tulee ikävä. -Tämä on ollut huikeaa.
En voi puhua siitä tai alan itkemään.
Valmiina, yy, kaa, koo.
Hermostuttaa.
Samoin.
Molemmat ovat saapuneet lähtöpisteisiinsä…
Bravo, jäätte kakkoseksi!
…ja kilpailu miljoonasta taalasta alkaa.
Valmiina, pojat ja neito? -Olemme.
Olemme valmiita.
Muistetaan hillitä vauhtiamme.
Menoksi. -Näin on.
Suoraan vasemmalle.
Tämä on pohjoinen.
Suoraan tänne.
Mitä? -Tänne.
Tästäkö?
Niin. Suoraan tänne.
Oikea vai vasen?
Meidän on suunnattava…
Tämä on…
Tuo on pohjoinen.
Mennään tuonne.
Drake johtaa meitä eteenpäin.
Hänellä on pidemmät ja paremmat jalat.
Sanoin hänelle heti alkuun, että hän määrää tahtia,
ja minä suunnistan hänen takanaan.
Kartan mukaan voimme seurata vedenlähdettä, eli jokea.
Olemme suhteellisen oikealla reitillä.
Bravon reitti suuntaa pohjoiseen -
kohti jokea, joka johdattaa heidät maaliin.
Mutta Bravon ja joen välissä -
on tiheä metsä ilman selvää polkua.
Odota.
Suoraan sinne.
Mennään.
Hyvä on. -Mennään.
Olisin voinut harjoitella suunnistamista enemmänkin.
Enemmän oikealle. -Häh?
Jatka vain. Ylös ja sitten kai oikealle.
Parinkin asteen virhe voi johtaa meidät pulaan.
Odota. Tarkistan suunnan.
Tämä on pohjoinen.
Kai.
Olen aina suunnistanut ilmansuuntani auringon perusteella.
Taivas on nyt vain pilvessä, joten aurinkoa ei näe.
Eikö pitäisi mennä oikealle? -Kuka helkkari tietää.
Olemme riippuvaisia suuntavaistoistamme…
Menemme metsän läpi. Tulemme pian joelle.
Suoraanko? -Niin.
…kartasta sekä kompassista,
jotta pääsemme maaliin.
Mitä…
Jep. Tulehan.
Bravon taistellessa metsikössä,
Delta jatkaa matkaansa länteen.
Seuraamme tätä ylös asti.
Deltan matkan alku on yksinkertainen.
Polku kuljettaa heidät länteen kohti majavapatoa.
Maasto on tosin täynnä yllättäviä haasteita.
Voihan. -Siinä se on.
Soista.
Maastomme muta on kuin räkää.
Jalat lipeävät heti alta.
Melkein nyrjäytin nilkkani.
Varokaa koloa.
Tuossa on pari.
Ruohikko on korkeaa, joten jalan on noustava.
Ruohokin on liukasta.
Meidän on täytynyt varoa askeleitamme veneeltä saakka.
Onnistuuko?
Jalkaani sattuu. Se sykkii.
Työnsin ajatuksen syrjään.
Meidän on pantava parastamme.
Vuorimies, polvesihan on ihan kunnossa.
Niinpä.
Kaikki on pantava peliin. Bravo on voitettava.
Kaikki me tunnemme samoin.
Sinähän määräät tahdin.
Kunhan menemme oikeaan suuntaan.
En ole nähnyt majavapatoa.
Näin sitä mennään.
Seuraamme puroa. -Joo.
Katsokaapa tuota.
Majavapatoja on useita.
Jestas.
Iso majavapato.
Melkoinen. -Hieno.
Deltan hitaammasta tahdista huolimatta jatkuva edistyminen on tuottanut tulosta -
ja he pääsevät ensimmäisinä maamerkilleen, eli suunta on oikea.
Uskomatonta.
Tässä.
Tämä on unta.
He ovat Bravoa edellä astuessaan tiheään metsään.
Tästäkö alamme kääntyä? -Kyllä.
Majavapato… Sitten pohjoiseen.
Pohjoinen on tuolla.
Pärjäätkö, T?
Pärjään. -Odotetaan hetki.
Mitä?
Kehoni ei toimi odottamallani tavalla.
En halua hidastaa joukkuettani.
Haluatko, että otan kompassin?
Ei tarvitse.
Olen vain teitä hitaampi.
Tuo on pato.
Jatkamme tuonne. -Tännekö?
Suunnataan luoteeseen, eli tänne.
Olemme menossa pohjoiseen.
Pienen johdon avittamana Delta suuntaa pohjoiseen.
Idässä Bravo etsii yhä ensimmäistä maamerkkiään.
Jaksamme kyllä.
Sisäinen elukkani jaksaa.
Emme tiedä Deltasta, mutta olemme nopeita.
Delta ei voi olla meitä nopeampi.
Miljoona taalaa odottaa. -Näinpä.
Toivottavasti emme jo ylittäneet jokea.
Samalla emme tunnu etenevän juurikaan.
Jos tuo ei ollut jokemme… Aivan, kartta.
Jumalauta.
Heti, kun löydämme joen,
tiedämme, että reitti on oikea ja voimme seurata sitä.
Ylitämme vaikka minkä maaston päästäksemme joelle.
Alamäki alkaa. Joki on edessä pian.
Kiivetään ylös katsomaan.
Näin on. -Tämä on paras ylityspaikka.
Se aukeaa tästä.
Ei voi olla. Älä kävele tänne, Drew.
Olen nyt täysin ulalla.
Meidän piti olla joella, mutta olemmekin majavapadolla.
Meidän olisi pitänyt jo ohittaa se.
Luulin jo nähneeni sen.
Kirottua.
Käännyimme siis ympäri jossain vaiheessa.
Kartta on harhaanjohtava.
Kun pelissä on iso summa,
metsikköön eksyminen on isku palleaan.
Täällä on tiheää.
Haluatko kävellä ruohikolla?
Meidän on päästävä metsästä.
Bravon kyvyttömyys suunnistaa alaskalaisessa sademetsässä -
on vienyt heitä rajusti harhaan.
Delta kasvattaa samalla johtoaan.
Soista.
Kääntäkää jalat.
Miten T voi?
Oletko kunnossa? -Tullaan.
Pärjäätkö? -Pärjään.
Pidän perää. En jätä ketään jälkeen.
Mihin hittoon olemme menossa?
Puita riittää.
Poikkesimme reitiltä aika paljon. -Eikä.
Mitäs täällä on? -Mitä nyt?
Olemme tienhaarassa. Oikea vai vasen?
Kartta ja kompassi esiin.
Jatkamme tästä pohjoiseen.
Pohjoinenhan on tuossa.
Niinpä. Rantaan, sitten pohjoiseen.
Päädymme pohjoisessa lampeen.
Saanko katsoa karttaa?
Jos menemme tästä… -Tiedän kyllä.
Bravo lähestyy. -Tiedän. Mihin suuntaan mennään?
Mennään.
Haluan päihittää Bravon.
Raha ei ollut minulle tärkeä tekijä,
mutta toki se on mielessäni.
Näytä karttaa. -Mennään pohjoiseen.
Minne menet?
Hei, Vuorimies.
Hidasta.
Ole mies.
Onko pohjoinen kompassissa? -Mitä?
Menemmekö pohjoiseen? -Emme, hän vain johtaa meitä.
Mitä?
Hei, Vuorimies. -Hei.
Tänne näin.
Pohjoinen on täällä.
Tiedän, missä se on.
Minne hän on menossa?
Täällä ei tarvitse tapella puuston seassa.
Hetkinen.
Hetki. -Hänen on hidastettava.
Pysytään yhdessä. -Hidasta!
Etukäteen suunnitellun reitin sijaan -
Brendon on valinnut suoremman tien, vaikka se johtaa -
puuston ja korkeusmuutosten läpi.
Bravo taas kamppailee edelleen metsässä.
Odota. -Mitä?
Olemme kai tässä.
Kova potku munille.
Kaikki näyttää samalta.
Luulimme suuntaavamme oikeaan suuntaan,
mutta olemme pahasti syrjässä.
Mennään suoraan luoteeseen.
Suoraan eteenpäin.
Mitä? -Eteenpäin.
Taisimme suunnata turhan jyrkästi itään.
Se oli typerää.
Kun tajusin, missä olimme, meidän piti palata pohjoiseen.
Tuo on pohjoinen.
Menoksi.
Bravon yrittäessä löytää polkuaan -
Delta etenee entisestään Brendonin reippaassa vauhdissa.
Helppoa.
Maassa on koloja.
Varokaa askeleitanne.
Johdin vauhdilla.
Matkallamme on valtava epäsuora polku,
joten haluan oikaista vuoren yli.
Vauhtia, T. Melkein huipulla.
En tiedä, minne olen menossa. En…
Tina jää enemmän jälkeen.
Odota T:tä. Hänellä on kompassi.
Tiedän pohjoisen ilman kompassiakin.
En ajattele selkeästi kiiruhtaessani. En katso taakseni.
Ajattelen muiden pysyvän tahdissani.
Pidin itseäni heikkona lenkkinä.
Anteeksi hidasteluni.
Höpsis. Kinttua toisen eteen vain.
Vuorimies!
Tässä vaiheessa huomasin Tinan hidastuvan entisestään.
Mitä? -Jään kaikista jälkeen.
Mitä jäät?
Odottakaa.
En ole yhtä nopea kuin he.
Vuorimies!
Tina.
Tullaan. -Olemme täällä.
Brendon syöksyi eteenpäin, mutta Tina sen kuin hidastui.
Huippu on täällä. Laskeuduttuamme pääsemme suolle.
Minne menit?
Täällä.
Jumalauta.
Delta tietää, että maaliin on päästävä kokonaisena joukkueena.
Minne menet?
Mitäs nyt?
Menemme pohjoiseen. -Kuuntele.
Odota heitä.
Odota nyt.
Sinnittele, T.
Sinnittelen.
En tosin halua kaatuakaan.
Tinan ja minun pitää hidastaa vauhtia.
Bravo on voitettava.
Pidän Tinaa silmällä, eikä hän pärjää.
Tiedän. -Meidän on hidastettava.
Yritän kyllä. Olen vain hidas.
Voinemme hidastaa alamäessä.
Kiitos.
Tajusin, että Tinalla ei ole enää energiaa.
Se taisi johtua minusta, koska tahtini oli liian tiukka.
Minun pitää pyytää teiltä anteeksi.
Levätkää, jos täytyy.
Tajusin toimineeni itsekkäästi.
Joukkueessa on muitakin.
Olen turhan innokas. Anteeksi.
Tina ei luovuta. Hän pärjää kyllä.
Mutta hän ei jaksa tahdissani.
Olen valmis. -Melkein perillä.
Hommiin. -Alasko?
Alamäki on Tinalle helpompi.
Tehdään niin.
Johdan hetken.
Tina, määrää tahti.
Et halua kävellä takanani.
Se tullee tarpeeseen.
Näen paikan.
Mitä?
Näen paikan avoimella alueella. -Ylös ja sitten varmaan oikealle.
Se aukeaa tästä.
No niin.
Aukeamme on tässä.
Aukeamme.
Perillä ollaan.
Olemme tässä.
Bravo on viimein päässyt metsässä ja tunnistaa kartalta sijaintinsa.
Meidän on jatkettava.
Tämänkö yli? -Suoraan.
Joki on tuossa.
Pysytään vain pois metsästä.
Menoksi.
Melkein kotona. -Puolivälissä.
Melkein perillä. -Puolivälissä.
Muista kompassi.
Reikä. Olemme suolla.
Tämä on tosiaan suo.
Aikamoinen.
Reittimme oli jo tarpeeksi hankala ja sitten päädyimme suolle.
Ei helvetti.
Varokaa.
Se oli täynnä vettä ja lammikoita.
Hitaasti.
Oletko kunnossa? -Joo.
Pärjäätkö? -Joo.
Maa liikkui joka askeleella alla.
Joka askeleella upposimme.
Jalkojani polttaa.
Rankkaa.
Siinä maastossa pituudesta ei ole hyötyä. Jos pysähtyy, voi menettää kenkänsä.
Perhana.
Jäin jumiin.
Varokaa suonsilmiä.
Vankkaa jalansijaa ei ole.
Kaikkia koloja ei edes näe.
Se näyttää märältä ruoholta. Sitten sitä jo uppoaakin.
Minä uppoan.
No niin. -Yritin.
Tiedän. Se on… -Käteni jäätyvät.
Hetki. Annan hänelle hanskat.
Jokaisella askeleellani -
jalkani tuntuivat jäykistyvän.
T, olet melkein perillä.
Pääsit näin pitkälle. Et voi jänistää nyt.
Törmäsin tiiliseinään.
Kuulen joen. -Joo. Mennään.
Perillä.
Seurataan jokea.
Löysimme joen, ja nyt on kiirehdittävä.
Pahin on jo takana.
Se on ylitettävä tästä.
Kenkäni eivät ole enää vedenpitävät,
ja nyt ne voivat kastua läpimäriksi.
Noin ikään.
Pelkään, että niistä tulee painavat, kun jalkani ovat muutenkin naatit.
Onpa leveä. En tiedä. -Vauhtia.
Hyppää.
Seiväshyppy.
Noin sitä pitää.
Saappaat ovat täynnä vettä.
Hyppää.
Jään vähän jälkeen.
Saapasta toisen eteen, Drew.
Pistä kaikki peliin.
Tunnen hidastuvani.
Hidastaminen ei ole vaihtoehto.
Jostain on vain löydettävä uusi kipinä.
Loppuun asti.
Näin on.
Tämä on tilaisuutemme.
Kohtalomme.
Kannan sinua.
Pian. Hyppää.
Menoksi.
Loppuun asti!
Mennään.
Kannoin ukon joen yli.
Voi…
Tina.
Olen henkisesti pahassa jamassa.
Odota.
En ehkä jaksa loppuun asti.
T, olet melkein perillä.
Ota köydestä kiinni. Vedämme sinua.
En jaksa tässä vaiheessa enää kantaa Tinaa,
mutta voin raahata häntä perässäni.
Nojaa vain taakse.
Mitä sitten tarvitsemmekaan maaliin pääsemiseen.
Se oli kaikista tärkeintä.
Anna palaa, T.
Pärjäät kyllä.
Auttaako se?
Auttaa.
Mites vauhti?
Ihan hyvä.
Joukkueeni on mahtava. Jos Brendon ei vetäisi minua,
en tiedä, mihin olisin päätynyt.
Anna kaikkesi, T.
Ajattele äitiä. Hän tarvitsee sinua. -Tiedän.
Olet rakas, T.
He muistuttavat minua vahvuudestani ja äidistäni,
sillä hänen takiaan olen täällä.
Tiesin, että minun piti jatkaa.
Suo jää kohta taakse, ja pääsemme puurajaan.
Melkein perillä.
No niin. Lähdemme suolta.
Melkein kotona.
Tarkoitus mielessä!
Ajamme kotiin.
Hyvä. Etenemme nopeasti. Siltä tuntuu.
Tulehan sieltä.
En kanna sinua turhaan kahden joen yli.
Anna kaikkesi.
Jos huudat, kun tämä kaikki on takana,
saat selkäsaunan. Sinussa on yhä potkua-.
Aukea edessä.
Näetkö tuon?
Taidan nähdä sen.
45 metriä. Mites jalkasi? -Hölkätään.
Mites jalkasi? -Mennään!
Mistä sinut on tehty?
Menoksi.
Sisäinen elukka.
Mennään, Drake!
Saavutettuaan joensuun -
Bravo on ensimmäisenä maaliviivan tuntumassa.
Menoksi!
Mistä sinut on tehty?
Tai niin he ainakin arvelevat.
Mikä hitto tämä on?
Mikä tämä on?
Onko laatikossa viesti?
Avaa se.
"Tämä on viimeinen haasteenne.
Vieressänne on merkkitulitarpeet.
Sytyttäkää tuliporalla merkkituli, joka sytyttää valoammuksen.
Ensimmäinen siinä onnistunut voittaa."
Taivas.
Viimeinen haaste koettelee kilpailijoiden erätaitoja.
Heidän tulee käyttää tuliporaa, esihistoriallista välinettä,
joka koostuu jousesta, karasta, ja aluspuusta kitkapalon sytyttämiseksi.
Kun tuli on tarpeeksi suuri sytyttääkseen oksanipun,
merkkisavua vapautuu osoittamaan pelin päätöksen -
ja miljoonan dollarin voittajan.
Aloitetaan. -Aloitetaan.
Ala anna aluspuun kastua. Työnnä kaikki syvälle tänne.
Miljoona odottaa. -Toimeen.
Tulipora näyttää tutulta.
Olen nähnyt sellaisen, mutta emme ole käyttäneet sellaista.
Improvisoimme siis.
Kara, jousi. Jalka laudalla.
Tuo päälle. -Ei, pyöritä tätä.
Näytä. Terävä pää ylös.
Emme ole eräilijöitä.
Vartuin metsässä, mutta en ole juuri harjoitellut -
kahden puun hieromista yhteen.
Yritän pysyä rauhallisena…
Pidä tuota.
Aluksi ei tarvitse ponnistella.
…vaikka tässä voi vierähtää tovi,
ja Delta voi ilmestyä milloin vain.
Työnnä sinä, minä poraan.
Pysy sen yläpuolella.
Selvä. -Nojaa eteenpäin.
Vauhtia.
Jatka. -Nojaa vähän vasemmalle.
Oletko valmis? -Olen.
Odota. Vielä vähän.
Odota. Piru vie. Odota.
No niin. -Odota, kun sanon.
Perhana.
Useiden takaiskujen jälkeen -
Delta on alle 200 metrin päässä rantaviivastaan,
jossa viimeinen haaste odottaa.
Peli ei ole ohi.
Ei tosiaan.
Taivas.
Vauhtia.
Varovasti. Älä satuta itseäsi.
En halua olla häviön syy.
Tarvitset paremman.
Ei liian kovaa. Lopeta. Katsotaan.
Näen punaisen hiilloksen.
Älä koske mihinkään. -En.
Älä koske mihinkään. Älä puhalla.
En ole mikään selviytyjä.
Kitkatulesta en tiedä mitään, ja sekös ottaa päähän.
Minun olisi pitänyt odottaa jotain sellaista.
Odota hetki.
Jos Delta pääsee maaliin,
he ehkä saavat tulen syttymään minuuteissa.
Puhalla.
Tehdään toinen. -Tehdään sitten.
Se ei syttynyt.
Jumankauta.
Rankkaa. Tartu olkapäähäni.
Mene tuosta.
Pääsetkö?
Pysy vahvana. Loppu häämöttää.
Jatka vain. -Ei ole totta.
On se. Minä olen syy häviöön, ja oloni on paska.
Älä sitä murehdi. Olemme joukkue.
Ei…
Yritän.
Anna kätesi.
Jatka vain.
Tiedän, että ottaa koville.
No niin. Tässä on hyvä alku.
Oletko valmis? -Olen.
Siirretään se tuonne.
Noin. Ulos heti.
Ota se.
Tuo puunpala tänne.
Ei, se pystyssä oleva. Vedä se.
Varo.
Sammuuko se?
No niin.
Tuuli on meitä vastaan.
Meidän on sytytettävä korkeat sytykkeet,
ja tuuli uhkaa sammuttaa tulen.
Tuuli.
Näen aukean.
Satutan itseni. -Älä.
Tiedän. -Kaikessa rauhassa.
Miten menee?
He tulevat. -Hyvä on.
En halua olla häviön syy.
Jatka vain rauhassa, Tina.
Olemme melkein perillä.
Melkein.
Täältä tulee.
Älä tukahduta sitä.
No niin.
Toimi nyt.
Pelkään, että tulemme sammuu.
Jos se sammuu, häviämme koko roskan.
Melkein valmista.
Sain idean. Anna sadetakkini.
Mitä aiot tehdä? -Anna sadetakkini!
Teen seinän. -Miksi?
Jotta tuuli ei puhalla…
En halua sen sammuvan.
En tiedä, minne edes mennä. Yritän.
Melkein perillä.
Perillä.
Vauhtia! -Vauhtia nyt!
Voitamme miljoona dollaria.
Drake, voitamme miljoona dollaria.
Se on jo lähellä.
Melkein.
Taivas.
Drake!
Yritän. -Sinussa on puhtia.
Yritän kyllä.
Jatka vain. -En luovuta.
Vauhtia. -Mennään.
Syty!
-Syty!
Siinä! Teimme sen!
Voi hyvä Jumala!
Teimme sen, Drew!
He voittivat.
Ei hätää. Pelasimme hyvin.
Sisäinen elukka!
Kiitos, Jumala!
Sisäinen elukka!
He voittivat. Se on ohi.
Tässä vaiheessa -
olen märkä ja kylmissäni, ja haluan kotiin.
He onnistuivat.
Tulin puurajasta ja näin rannan.
Näin ensin Joen pettyneen ilmeen.
Sydämeni pysähtyi.
Se särkyi.
Anteeksi, että hävisimme.
Älä turhaan.
Pääsimme maaliin.
Selvisimme.
Tajusin -
epäonnistuneeni. Petin joukkueeni ja äitini.
Sitten vain -
romahdin. Romahdin täysin.
Tule tänne.
Pääsit maaliin.
Äitisi on ylpeä.
Hän on ylpeä. -Mennään vielä maaliin.
Hän on ylpeä kaikesta huolimatta. -Taistelit hyvin.
Viedään peli vielä loppuun.
Äitisi on ylpeä sinusta. Lupaan. Maailma on ylpeä sinusta.
Siinä se on.
Kopteri.
Ei hemmetti.
Tuo näyttää rahakassilta.
Meidän rahamme!
Jestas!
En ole ikinä nähnyt näin paljon rahaa.
Jumankauta.
Hei, äiti.
Hei. Voitin juuri miljoona dollaria!
Punaiset pikkarit esiin, rakas. Olemme rikkaita!
-Jestas!
Raha on vain rahaa.
Sitä voi aina tienata.
Kukaan muu nainen eikä suurin osa miehistäkään pystynyt tähän.
Kaverit voittivat palkintorahat. Hyvä heille. Olen ylpeä heistä.
Totta kai halusin sen itsekin.
Halusin sen joukkueelleni.
Se ei ollut kohtalomme, eikä se haittaa.
Tule makuulle, T.
Pärjäät kyllä.
Haluatko sytyttää sen?
On se sytytettävä.
Emme voittaneet, mutta en ole tappion pieksemä.
Edessämme on viimeinen haaste ja viemme tämän kunnialla loppuun.
Teemme sen.
Tässä on kaikki tarpeellinen.
Toimeen.
Siinä on kyytimme.
Tule. -Mennään kotiin.
Perheidemme huomaan.
Olen ylpeä itsestäni ja Drew'sta.
Tästä tulee pirun siistiä.
Kaksi Texasin äijää vei homman loppuun.
Mitäs sanot?
Voitin miljoona dollaria veljeni kanssa. Ja se on upein,
innostavin tunne, mitä elämässä voi tuntea.
Se on…
En osaa kuvailla sitä.
Olemme loppuelämän ystäviä. Tuemme toisiamme.
Nautimme tästä voitosta yhdessä.
Kukaan ei voi viedä tätä meiltä.
Ei kukaan.
Palaamme kotiin.
Onneksi olkoon, pojat.
Sytytetään tämä. Hommiin, Kapu.
Olet liian ankara itsellesi. -Älä ole ankara itsellesi.
Vaikka hävisimme, meillä oli yhä tehtävä kesken.
Pääsimme tänne asti ja selvisimme.
Sytytetään se.
Voitto olisi tuntunut paremmalta, mutta hoidimme pelin loppuun.
Totta hemmetissä.
Brendon teki tarpeellisen ja sytytti sen.
Kun tuli syttyi, taakka putosi harteiltamme.
Se on ohi. Pelasimme loppuun asti. Selvisimme.
Emme voittaneet, mutta silti.
Pelasimme hyvän pelin. -Mahtavan.
Hyvän, pitkän pelin.
Viimein se on ohi. Pysyimme yhdessä.
Ei voi valittaa.
Sanoin pitäväni kiinni moraalistani ja rehellisyydestäni.
Ja niin pidinkin.
Sekin tuntui voitolta.
Se tuntui voitolta.
Kotimatkalle.
Saimme kaikki neljä ystävää. Se on tärkeintä.
Peli on ollut tunteiden vuoristorataa kaikille.
Tulen kaipaamaan joukkuettamme.
Olemme tukeneet toisiamme.
Olemme kärsineet. Olemme nauraneet.
Meillä on ollut hyviä ja huonoja hetkiä. Olemme riidelleet.
Tällaista sidettä minulla ei ole ollut hetkeen.
Olemme ylittäneet ystävyyden. Olemme perhe.
Halusin vain selviytyä ja sinnittelin loppuun asti.
Olisin voinut lähteä monesta syystä.
Tiedän vain sen,
että olen kiitollinen koko Deltalle heidän armostaan minua kohtaan.
Me kaikki sanoimme alussa, että pysyisimme yhdessä.
En olisi päässyt tänne asti ilman heitä.
Se on merkittävää, ja se on Deltan sydän.
En tullut tänne hankkiakseni ystäviä,
mutta hyviä ystäviä sain.
Niin vaikeaa kuin tämä olikin,
minusta vaikein -
on loppu.
Olemme ikuisesti perhe.
Ikuisesti sydämessäni.
Sateenkaaren tuolla puolen on viskiä.
Tekstitys: Minea Laakkonen