30. NAP - FELHŐS IDŐ 09:40 - 2 FOK
A francba!
Hol van a lófarkas? Csak nem esett baja?
Mi a *** van?
Talán csak tűzifáért ment.
Joey a Bravónál van.
- Mi? - Bizony.
Nem csapatjátékos.
- Hát nem. - Aha.
Nem bízom benne.
- Aha. - Nem bízom benne.
Befogadtunk magunk közé.
Egy tálból ettünk.
Nem volt okod csak úgy lelépni.
Tudtam, hogy valami nem stimmel.
A harmadik naptól éreztem. Ezért szemétkedtem vele annyit.
Sok pénzről van szó, és furcsán viselkedik…
Ezért sok helyen golyóval fenyegetnének.
Lehet, hogy tévedek.
Elfogadom, ha tévedek, de elítélem őt.
Mielőtt elítéljük, kérdezzük meg,
- miért vitte el a csónakot! - Igen.
- Majd mesélek. - Jó.
Nem bízik a srácban.
A francba!
Nem is tudom. Már összekuszálódtak a gondolataim.
És csak rosszabb lesz.
Az biztos.
Nem volt kapás.
Kimentem horgászni.
- Aha. - Atyám!
Aztán…
kieveztem a partra, és a szikláknál próbálkoztam.
Zárjuk le a csónak…
Igen, ki kéne vinni a…
Úgy értem, lezárjuk a csónak ügyét.
Oké.
Igen. Reggel arra ébredtünk,
hogy eltűnt a csónak. Semmi nesz. Semmi.
Semmit nem hallottunk. Semmi…
- Tényleg csak… - …„Kapjátok be!” Csak úgy lelépsz.
Tényleg horgásztam. Aztán átmentem a sziklás részre.
Ott próbálkoztam, amíg meg nem fájdult a hátsóm.
Joey, ezt most elég nehéz elhinnem.
Láttalak odaát. Ott voltak a bravósok is, ugye?
- Oké. - Mit jelentsen ez?
Oda akartam menni, de nem hagytatok.
Egész éjszaka arról beszéltünk, hogy hogy áll a Bravo.
Mindig mindenki lebeszélt róla. Brendon…
- Most is így lett volna. - Tudom.
Mert nem érdekel minket.
- Egy csapat vagyunk. - Igen.
Mindig szólunk, ha elmegyünk. Te nem tetted.
- Akartam… - Ne terelj!
Hoztál egy döntést.
- Értem. - A pénz meghülyíti az embert.
Nem tudjuk, mi a célod.
Értem, hogy kívülről rosszul festhet ez az egész.
Sok kérdésünk lesz hozzád még a nap folyamán.
- Jó. - Sétálj egyet!
Tényleg hízelegtem a másik csapatnak, de erről nem kell tudniuk.
Már ott tartottam, hogy talán végem.
A Bravo nem tart igényt rám,
és lehet, hogy kitesznek a Deltából.
Szívesen megkérdezném tőlük, miről beszéltetek.
- Hát menj! - Biztos válaszolnának.
- És az nagyon jó lenne. - Értem.
Tényleg.
- Jól van. - Persze.
Mindjárt jövök. Szólok nekik.
Már most fellövöm a jelzőfényt,
ha úgyis ez lesz a vége.
Gondolom, most nyakig benne vagyok.
HÉT JÁTÉKOS
ZACH - ALFA CSAPAT - KIESETT
BAYO - ALFA CSAPAT - KIESETT
TONIA - ALFA CSAPAT - KIESETT
TRE - ALFA CSAPAT - KIESETT
CSAK EGY SZABÁLY VAN
DREW - BRAVO CSAPAT
DRAKE - BRAVO CSAPAT
EMILY - BRAVO CSAPAT - KIESETT
SAMMY - BRAVO CSAPAT - KIESETT
CSAPATBAN KELL VERSENYBE SZÁLLNOD
JULIO - CHARLIE CSAPAT - KIESETT
BRI - BRAVO CSAPAT - KIESETT
JOEY - CHARLIE CSAPAT - DELTA CSAPAT
MEGHAN - CHARLIE CSAPAT - KIESETT
AZ EGYMILLIÓ DOLLÁROS NYEREMÉNYÉRT
ERIC - DELTA CSAPAT
BRENDON - DELTA CSAPAT
JOSEPH - DELTA CSAPAT
TINA - DELTA CSAPAT
CSAPATMUNKA
AZ UTOLSÓ KIHÍVÁSIG
Mit mondott, miért ment el?
Azt, hogy már régóta szeretett volna átmenni.
De eltűnt ő is és a csónak is, a leghasznosabb eszközünk…
- Megijedtünk. - Lelécelt.
Egy csapat vagyunk.
Mindig mindenki szól a többieknek, mielőtt elmegy valahová.
Fura volt,
- hogy szó nélkül elvitte. - Szó nélkül.
Nyilván elgondolkodtunk. Miért vitte el a csónakot titokban?
Miért ment a Bravóhoz?
Átpártolt hozzájuk?
- Nem jutok szóhoz. - Én sem.
Mi legyen, maradjon?
Mi?
Ki, Joey?
Ki akarod tenni a csapatból, nem?
- Igen. - Már itt tartasz.
Akkor mi legyen?
Joseph, szerinted?
DELTA TÁBOR
BRAVO TÁBOR: DREW, DRAKE
Miután elküldtük Joey-t, azt hittem, nemsokára lesz egy jelzőfény.
Én is azt hittem.
Mert ha a Delta megtudja,
biztos kiteszik a csapatból és ki fog esni a játékból.
És tudja, hogy hozzánk nem jöhet át.
De tényleg, milyen naivnak kell lenniük, hogy…
- Hogy ne vegyék észre? - Aha.
Ha megtudják, hogy idejött, nem fognak bízni benne.
Ha visszamegy, gyanakodni fognak rá, és tuti, hogy kiteszik.
Joey azt mondta, ne szóljunk a Deltának a látogatásáról…
Felnőtt férfi vagyok. Vannak elveim.
Tisztességes vagyok.
És úgy érzem, ő nem az.
Igen.
Ha egy másik deltás idejön,
és megkérdezi, járt-e itt Joey…
Joey azt kérte, ne mondjam el, úgyhogy nem is fogom.
- De hazudni nem fogok. - Nem.
- Én sem. - Nem szoktam.
Én tisztességes vagyok.
De én is tudni akarnám, hogy hátba akarnak-e szúrni.
Igen.
Ilyenkor látszik az emberek igazi énje, amikor itt éhezünk és…
- Igen. - …nem alszunk.
Ráadásul egymillió dollár a tét.
Igen, kimutatják a foguk fehérjét.
Büszkén mondhatom,
hogy engem nem rontott meg se a pénz, se a versengés.
Becsületesek maradtunk.
DELTA TÁBOR
Mi az ábra, főnök?
Mizu?
Van valami mondandód?
Csak kicsit lehűtöm magam.
Huszonnégy óránk van a végjátékig.
Talán verseny lesz,
talán kincsvadászat. Bármi lehet.
Gondolom, nem keltettem túl jó benyomást.
Oké, nem fogok kertelni.
Mindent elszúrtál azzal, hogy leléptél.
Értem.
Tudom, hogy az emberek sok hülyeségre képesek a pénzért.
Közel vagyok a tűréshatáromhoz.
Ki akarsz szállni vagy csapatot akarsz váltani?
Csak…
Úgy…
Nekem elmondhatod.
Bírom Josephet.
El akarom mondani,
hogy mi történt a Bravónál.
De nem tudom, lenne-e értelme elmondanom.
Egész idáig eljutottam, és végig akarom csinálni.
És nem érzem úgy, hogy elárultam volna őket.
Jogom van hallgatni a történtekről.
Átmentem a Bravóhoz.
Oda akartam menni hozzájuk.
Felderítő küldetés volt. Ennyi történt.
- Milyen a tábor? - Mi?
Milyen a táboruk?
Csak a sziklák közt sétálgattak. Rákot gyűjtöttek.
Úgy sétáltak, mint a zombik.
Nagyon fáradtak voltak.
És…
Megkérdeztem, hogy állnak,
mert már közel vagyunk a végéhez.
És mit mondtak?
Hogy addig harcolnak, amíg nem győznek.
Atyám, Joey…
A mese, amit előadott…
nem is akartam meghallgatni, mert tudtam, hogy eltitkol bizonyos részleteket.
Nem tudom, hogy át akart-e állni hozzájuk, de úgy voltam vele,
hogy megkértem Istent, hogy adjon egy jelet.
Úgyhogy
csendben végighallgattam.
Szerinted jobb lenne neked odaát?
Nem.
Nem tudom, mi van velem. Szerintem kezdek kifáradni. Mármint…
De ott van a feleséged és a gyerekeid.
Tudod, milyen jó lehetőség van most a kezedben?
Őszinte leszek. Csalódtam. Elszomorodtam.
De Istenhívő vagyok, nem fogok ítélkezni. Próbálom a legjobbat feltételezni.
Hiszek a megbocsátásban, bár nem akarom megtenni. Én így élek.
Annyit tudok mondani,
hogy ebben a játékban úgy játszol, ahogy akarsz.
Igen.
Nincsenek szabályok. Bármit megtehetsz.
De ne hagyd elveszni a józan eszed!
Oké.
Egyikünk sem önző okokból jött ide.
Annyit beszélsz a családodról!
Megbeszéljük, mire költenénk a nyereményt.
Mindannyian a családunkra költenénk.
Senki se Ferrarit akar venni.
Igen.
Mindenki egy nagyobb cél érdekében játssza ezt a játékot.
Szóval gondold át alaposan!
Gondold át!
Megéri.
Megéri itt lennünk.
Én sosem fogom feladni.
Itt vagy te és a többi csapattársam,
és nem mondok le rólatok.
Nagyon nehéz itt a túlélés.
Alaszka nem viccel.
Mindenki másképp bírja a feszültséget és a fájdalmat.
Nekem nincs szívem senkit kitenni a csapatból.
Nagyon nagyot kell véteni ahhoz,
hogy én valakit ki akarjak tenni.
Menni fog, Joey.
Minden oké.
Tudom.
Egyáltalán nem erre számítottam.
Joseph odajött hozzám.
Pontosan azt mondta, amit hallani szerettem volna,
és megkért, hogy maradjak.
Talán fogalma sincs, mennyit jelentett ez nekem.
Minden oké.
Hé, Joe!
Maradj! Embereld meg magad és nyerni fogunk!
Mindent hallottam. Menni fog.
Csak kitartás!
Meg tudod csinálni. Hiszek benned.
Kösz, haver!
Aztán a Hegylakó is odajött megölelni.
Ami valakinek sikerül, az másnak is sikerülhet.
Maradj velünk!
Tudom, nehéz.
És még nehezebb lesz, de megoldjuk.
Szégyellem magam, amiért…
Amiért át akartam állni hozzájuk és elutasítottak.
Aztán egyszerűen csak visszafogadtak.
És ez nagyon sokat segített a lelkemen.
Joey is ő megbeszélik a dolgokat.
Igen?
Megbeszélik, miért nem szólt nekünk.
Aha.
Nehéz változtatni Eric hozzáállásán,
de nem hagyhatjuk, hogy folyton tönkretegye a hangulatot.
Szerintem csak olyan típus, aki gondolkodás nélkül cselekszik.
Hát… Ja.
Igen.
Úgy akartam megfogalmazni, hogy elfogadja.
Csak nem értem.
Tudom, hogy szeretnéd megérteni.
De Joey egyszerűen csak másképp gondolkodik, mint mi.
A maga módján igyekszik a legjobb döntéseket hozni.
Senkit nem tudunk megváltoztatni.
El kell fogadnunk egymást.
egy csomó felesleges agymunkát okozott.
Igen.
De mindjárt vége a játéknak, és eddig rengeteget segített a csapatnak.
Ezért én személy szerint úgy gondolom,
hogy el kell fogadnunk Joey-t olyannak, amilyen.
Értelek és egyet is értek veled.
Ha szeretnéd, nem fogok ellene szavazni.
Én se.
Nem akarom elküldeni.
Ha tudtam volna, hogy ti megbocsátotok neki…
Igen.
Tulajdonképpen a csapat
nagyon sok értékes dolgot tanított nekem.
Már az első héten kirakhattak volna, ha akarnak.
Elég mogorva voltam.
Nekem is adtatok időt, hogy magamtól megváltozzak.
És ezért nagyon hálás vagyok nektek.
- Aha. - Köszönöm.
Szívesen.
Megtanítottak a megbocsátásra és az elfogadásra, és Joey is
megérdemli ugyanezt.
Szóval…
Kösz, hogy önmagam lehetek itt.
- Aha. - És a beszélgetést.
Szívesen.
Nekem tulajdonképpen ez is a dolgom itt, hogy…
- Egy Teréz anya vagy. - …jó hallgatóság legyek.
- Teréz anya. - Tina anya.
Már csak 24 órát leszünk itt.
- Így van. - Ez az egész játék
- annyira elképesztő volt! - Durva volt.
Egyszerű texasi srác vagyok, aki élni akar.
Nagyon izgalmas.
Én is izgatott vagyok.
Egymillió dollár a tét.
Az aztán a pénz!
Talán veszek még egy házat.
Te meg vehetsz otthon vagy öt hajót.
Igen. Párat biztosan veszek.
Vagy veszek egy új kamiont.
Én utazni akarok.
Vagy új kocsit a feleségemnek.
Azta!
Sírni fogok, ha találkozom vele.
Hogy hívják?
- Adrienne. - Aha.
Én meg Rocky Balboa vagyok.
Hé, Adrienne!
Megcsináltam!
Ezentúl másképp nézek majd a feleségemre.
Itt megtanultam igazán értékelni az ételt.
Már két hete mogyoróvajas szendvicsről álmodozom.
- Aha. - Jó ropogós.
Nyami!
Én meg tudnék enni egy egész üveg mogyoróvajat.
- Képzeljétek! - Mi történt?
Végre sikerült szarnom!
Ma jó napunk lesz!
- Nagyon jólesett. - Azta!
- Hála az Úrnak! - Tudom, hogy magánügy, de…
Dehogy magánügy! Mind erre vártunk.
Aggódtunk érted.
Bocs a témaváltásért, de halljátok?
Ti is halljátok?
A madárka.
Gyerünk!
Ott a helikopter. Azt a rohadt!
Vajon mit dobnak le nekünk?
Mit dobnak le nekünk?
Ez az!
- Ott van. - Ott van.
Úgy dobog a szívem!
Basszus!
Hová esett?
A fákra.
Mind ugyanezen agyalunk.
Nekem is csak úgy pörög az agyam. Mi lesz?
- A fákra ejtették? - Itt van!
Ha jön helikopter, tudjuk, hogy kezdődik az akció.
- Megvan! - Megtaláltad?
Igen.
Akkor lássuk, mit rejt!
Ez az.
- Mi az? - Nem tudom.
- Mindjárt megtudjuk. - Mi van…
- Ez az! - Egy térkép.
„Játékosok! Készen álltok a játék végére?”
Naná.
„Az egymillió dollárhoz vezető utazás
napkeltekor kezdődik.”
„Hozz egy iránytűt, ezt a térképet és a kitartásodat!”
„Idáig eljutottál, de most ideje legyőznöd a vetélytársaidat.”
„Együtt kell elkezdenetek és befejeznetek.”
Szerintem a Deltának van esélye az utolsó kihívásban.
De tényleg.
Erősebbek a kötelékeink, mint valaha.
Örülök, hogy nem léptem ki a Deltából,
mielőtt bepróbálkoztam a Bravónál.
Mindegy, hogy nyerünk-e vagy sem, részt veszünk az utolsó csatában.
- Ez őrület! Kezdődik! - Igen!
Az utolsó küldetés.
Egy hónapig harcoltak a természet erőivel,
próbára tették fizikai és mentális erejüket,
és most eljutottak az utolsó csatáig.
A végső versenyben…
Durva egy út, mi?
kiderül majd, ki viszi haza az egymillió dollárt.
Elhajózunk a szoroshoz a kiindulópontig, aztán gyalogolni kell.
Mindkét csapat 11 kilométert fog megtenni a saját útvonalán.
Mindkét útvonal tele van kihívásokkal,
amik próbára teszik a kitartásukat és a tájékozódóképességüket.
Onnan pedig majd erre a kis területre kell mennünk.
Ez itt biztos egy folyó.
Ha ez a láp olyan, amilyet láttam, az simán elnyelhet.
Ez itt mocsár. Ha belelépünk egy lyukba…
Kapaszkodnunk kell a fákba.
Nem lesz könnyű az utolsó kihívás.
De öt fő jobb, mint kettő.
Ha lenne rácsvonal, tudnám, milyen messze van.
Így nem tudjuk kiszámolni, mikor kell kanyarodnunk.
Joey is én tájékozódunk a legjobban.
Értünk az iránytűhöz és a térképolvasáshoz.
- Remélem, értenek az iránytűhöz. - Hű, mi ez?
Szerintem iránytű.
Ideges vagyok.
Nem annyira értünk az iránytűhöz.
Ott kel fel a nap.
Arra van kelet.
- Hadd gondolkodjak! - Oké.
Nyerni akarok. Kellene az a pénz.
Nem akarom elrontani azzal, hogy eltévedünk az úton.
Jól van.
Készülődjünk!
Tegyük meg, amit tudunk, hogy felkészüljünk az útra!
Hozzál vagy 50 rákot!
Biztos jó kapás lesz!
Hozz egy jó nagyot!
Szuper kapás lesz. Jó előérzetem van.
Azta! Durva ez a szél.
Nem evez túl jól.
Nagyon kicsiket húz rajta.
Mindenki másképp húzogatja a botját.
Mindenki másképp csinálja.
Séf úr…
Holnap mit csinálunk?
Mit csinálunk holnap?
Aha.
Azt, amit mindennap.
- „Meghódítjuk az egész világot.” - Pontosan.
Tudtam, hogy ezt fogod mondani.
A séf és a Hegylakó.
Holnap meghódítjuk a világot.
Holnap gyalogtúrára indulunk,
és tudom, hogy ebben én vagyok a legrosszabb a csapatban.
Már gyenge a lábam. A térdem is.
A bokámat már műtötték is.
És ez egy kicsit zavar.
De nagyon büszke vagyok a csapatra.
És úgy érzem, mi fogunk nyerni.
Már közel a vége.
Összevissza rángatják a hullámok.
Nehéz dolgokon ment itt keresztül, mi?
Nincs hozzászokva. Látszik.
- Tudod… - Aha.
Nézz csak rá!
Már bízom Joey-ban. Szerintem a többiek is.
Úgy látom, igyekszik csapatjátékos lenni,
és már érti a csapatunk dinamikáját.
És…
meg tudok nyílni neki.
Nincs több fal.
Büszke vagyok.
Túljutottunk a nehézségeken. Együtt maradtunk.
Mert mind igazi kívülállók vagyunk.
Az már biztos.
Örülök, hogy ebben a csapatban játszhatok.
Kösz, hogy kiválasztottál.
Köszi, hogy itt vagy. Sokat köszönhetek neked.
Ilyen kalandunk biztos nem lesz még egy.
Az utolsó éjszakánk idebent.
Az utolsó éjszakánk az alaszkai vadonban.
Nem volt semmi.
Nagyon élveztem, de…
de kemény volt.
Holnap nagy napunk lesz.
Nézzétek! A két texasi srác félmilliót visz haza.
A világ látni akarja Drake és Drew győzelmét.
Igen. És én is.
Már a legvégén tartunk.
Tudom.
Nem akarok szemét lenni, de az leszek.
Aki korábban kiszállt, azt lenyomta egy kaliforniai modell.
Igen! Nyerni fogunk.
- Büszke vagyok rátok. - Kösz.
- De komolyan. Mindenkire. - Köszi.
32. NAP - FELHŐS IDŐ 6:50 - -2 FOK
Nem mindennap ébredünk úgy…
Hogy akár félmilliót is nyerhetünk.
Bizony.
Igyunk jó sokat!
Jól van!
Ma kezdődik az utolsó kihívás.
És egy csomó érzés kavarog most bennem.
Izgatott vagyok, és hazavágyom.
De félek az iránytű használatától. És a térképolvasástól. Mert…
Úgy döntöttünk, én fogok navigálni.
És ez nagy felelősség.
Sok múlik ezen.
Úgy ver a szívem!
Egész reggel kértem Istent, hogy adjon erőt.
Mehetünk nagyot aratni, Drake?
Mehetünk.
Viszlát, kunyhó!
Viszlát, sátor!
Köszönjük Sammynek a tervezést!
De ideje menni.
Most lelépünk.
Ideje végső… búcsút venni.
Hosszú és vizes út vár ránk.
Lassan fogunk haladni.
A teknős és a nyúl.
- Tinánál van az iránytű? - Igen.
Végre eljött az idő, tesó. Itt vagyunk.
Ideje befejezni és győzni.
Én ügyelek rá, hogy senki ne maradjon le.
Köszi. Én itt-ott biztos lassabban fogok haladni.
Nem is tudom. A bravósok fiatalok,
szóval biztos gyorsabbak, mint mi, és más dolgokban is jobbak.
De minket a bölcsességünk juttatott el idáig.
Zavarna, ha imádkoznék?
Imádkozz csak!
Mondj egy imát!
Köszönöm, Mennyei Atyám!
Hálát adunk ezért a kalandért és a csodálatos társainkért.
Kérünk téged, vigyázz a Bravo csapatra
és a Delta csapatra is! És persze kérjük, hogy mi győzzünk.
Becsületesek voltunk, kiérdemeltük.
A mi Urunk, Jézus nevében. Ámen.
- Ámen. - Ámen.
Nem minden a gyorsaságról és az erőről szól.
Van, hogy egyszerűen jókor kell jó döntéseket hozni.
És akkor nyerhetünk.
Gyerünk!
Az utolsó utazás.
Induljunk!
Nyomjuk!
A verseny kezdete előtt a csapatoknak a kiindulópontra kell evezniük
az öböl északi oldalára.
Basszus, hogy úszik!
Igen.
Ne átkozódj!
Bár a Delta és a Bravo is
11 kilométert gyalogol majd az északi partig,
a változatos terep mindkét csapatnak egyedi kihívásokat tartogat.
Nagy napunk van ma.
Indulunk!
A Bravo csapat útvonalát sűrű erdők,
mocsarak és vízi utak fogják keresztezni.
Mentálisan és fizikailag is készen kell állnunk.
Hihetetlen élmény.
Eszméletlen.
A Delta nyugati útvonalán kevesebb az erdő és a víz,
ami megkönnyíti a tájékozódást.
Viszont ezt az útvonalat a tőzeglápok
és a terjedelmes füves mocsarak nehezítik meg,
amelyek a kitartást és az ügyességet teszik próbára.
Hiányozni fogtok, srácok.
Csodás élmény volt.
Hagyjuk! Megígértem a nejemnek, hogy nem sírok!
Egy, kettő, három, mehet!
Oké.
Izgulok.
Én is.
Mindkét csapat elérte a kiindulópontot.
Bravo! Lenyomunk titeket!
Megkezdődik a verseny az egymillió dollárért.
Jól van.
- Kész vagytok, fiúk-lányok? - Aha.
Kész vagyunk.
- Tartsuk a tempót, emberek! - Oké!
- Nyomás! - Megyek!
Egyenesen balra.
Oké, erre van észak.
Erre kell mennünk.
- Mi? - Erre.
Itt megyünk be?
Igen, erre.
Jobbra vagy balra?
Azt hiszem…
Erre van…
észak.
Akkor arra kell mennünk.
Drake vezet, ő megy elöl.
Az ő lába hosszabb és jobb az enyémnél.
Megbeszéltük, hogy ő diktálja a tempót, én pedig tartom a lépést.
Én a háta mögött vagyok az iránytűvel.
A térkép szerint egy jó kis
vízforrás lesz it, ami egy folyóhoz vezet.
És alapvetően a megfelelő irányba haladunk.
A Bravo útvonala észak felé vezet.
Egy folyó keresztezi, melynek deltatorkolata a célnál található.
Ám a versenyzők és a nyílt vízi út között
egy sűrű, átláthatatlan erdős rész terül el.
Várj!
- Arra. - Oké.
Gyerünk!
- Oké. - Menjünk!
Van még mit tanulnom a navigációról és az iránytű használatáról.
- Jobbra. - Mi?
Haladjunk tovább! Talán fent el tudunk menni jobbra.
Ha csak pár fokot tévedünk, már bajba kerülhetünk.
Várj! Hadd nézzek rá a térképre!
Erre van észak.
Azt hiszem.
Mindig a nap állása alapján
tájolom be, hogy merre van észak, dél, kelet és nyugat.
Viszont ebben a ködben nem látszik a nap.
Nem kéne jobbra mennünk?
Tudja a ***om.
Az utolsó kihívásnál elengedhetetlen a jó irányérzék…
Át kell vágnunk az erdőn. Elvileg mindjárt itt lesz a folyó.
- Egyenesen? - Igen.
…valamint a térkép és az iránytű
magabiztos térképhasználata ahhoz, hogy eljussunk a célig.
Mi a…
Igen. Gyerünk!
Miközben a Bravo csapat az erdő kezdeti kihívásaival küzd,
a Delta csapat nyugat felé halad.
Jól van. Végig errefelé kell haladnunk.
Az ő útjuk eleje egy egyenes szakasz.
Nyugatra kell haladniuk a patak mentén egészen egy hódvárig.
De a terep rejteget néhány kihívást.
- Ajjaj! - Na tessék!
Mocsár.
Egy mocsaras területen kötöttünk ki. Olyan volt, mint a takony.
Összevissza csúszkálunk rajta.
Majdnem kiment a bokám.
Vigyázz, gödör!
Azta!
Itt is egy pár.
Magas a fű, úgyhogy emelnünk kell a térdünket.
És a fű is csúszós.
Azóta csúszkálunk, hogy kiszálltunk a csónakból.
- Megvagy? - Aha.
Fáj a lábam. Lüktet.
De nem foglalkozom vele.
Ki kell tartanunk. A csapatért.
Hegylakó, nem is olyan rossz a térded.
Ugye?
Most mindent bele kell adnunk. Le kell győznünk a Bravót.
Szerintem a többiek is így gondolják.
Igen, te diktálod a tempót. Gyerünk!
Remélem, jó irányba haladunk.
Még nem láttam semmiféle hódvárat.
Kövessük az utat!
- A patak mentén, ugye? - Igen.
Azta, nézzétek!
Egyik hódgát a másik után.
Te jó ég!
Ez aztán méretes!
- Micsoda vár! - Szép!
A Delta lassabb, de egyenletes tempójának köszönhetően
ők értek oda először az első ellenőrző ponthoz,
ami jelzi, hogy jó irányba haladnak.
Ez hihetetlen, srácok!
Tessék.
Ez egy álom.
Így szert tettek egy kis előnyre,
mielőtt beléptek a sűrű erdőbe.
- Itt kell befordulnunk? - Igen.
A hódvár… Északra megyünk.
Arra van észak.
Jól vagy, T?
- Igen. - Hadd pihenjen egy kicsit!
Mi?
A testem nem bírja úgy az iramot, ahogy elképzeltem.
És semmiképp nem akarom hátráltatni a csapatot.
Elvegyem az iránytűt?
Jól vagyok.
Csak lassabb vagyok, mint ti.
Tessék. Itt a hódvár.
- Szóval arra kell mennünk. - Erre?
Enyhén északnyugatra kell haladnunk, szóval erre megyünk.
Irány észak!
A Delta némi előnnyel indul el észak felé.
Eközben tőlük keletre a Bravo még mindig az első ellenőrző pontot keresi.
Tele vagyunk erővel!
Buzog bennem a tettvágy!
Nem tudjuk, hol a Delta, de gyorsan haladunk.
Mindketten úgy gondoljuk, hogy nem lehetnek nálunk gyorsabbak.
- Miénk lesz a millió! - Igen!
Remélem, még nem keltünk át a folyón.
Viszont úgy tűnik, még elég messze járunk.
Ha az a korábbi volt a folyó… A térkép!
A szemét!
Mindketten tudtuk, hogy amint meglesz a folyó,
egyszerűen csak követnünk kell a célig.
Szóval átvágunk mindenen, ami az utunkba kerül, hogy megtaláljuk.
Már lejt az út. Közel kell lennie a folyónak.
Igen.
Menjünk fel körülnézni!
- Nézzünk körül! - Itt lenne a legjobb átkelni.
Itt ritkul.
Na ne!
Ide ne gyere!
Nem értem, mi történt.
Itt kéne lennie a folyónak,
de a hódvárnál vagyunk.
Pedig azt hittem, azt már elhagytuk.
Mintha korábban láttam volna egy hódvárat.
***! A francba!
Ez csak egyet jelenthet. Valahol rossz irányba fordultunk.
Rossz irányba vezetett a térkép. ***!
Annyira nagy a tét,
hogy összeszorul a gyomrom, ha arra gondolok, hogy eltévedtünk.
Ez itt nagyon sűrű.
- Jobb a nedves fű? - Nem tudom.
Ki kell jutnunk az erdőből.
A Bravo csapat képtelen megbirkózni a sűrű alaszkai esőerdővel,
így nagyon letértek az útról.
A Delta pedig közben még nagyobb előnyre tesz szert.
Mocsár!
Nyitott lábfej!
Hogy van T?
- T, jól vagy? - Jövök.
- Jól vagy? - Jól.
Én zárom a sort. Senkit se hagyunk el.
Hova a fenébe megyünk?
Ez lehet az erdő.
- Túlságosan lekanyarodtunk. - Ne már, ***!
- Mi van itt? - Mi van itt?
Egy útelágazás. Jobbra vagy balra mehetünk.
Ott a térkép és az iránytű.
- Észak. Északra kell mennünk. - Jól van.
Észak pontosan arra van.
Én is ezt mondom. A part felé északra.
Arra nem a part van, hanem egy tó.
- Muti a térképet! - Láttam.
- Ha innen ide megyünk… - Igen, tudom.
- A Bravo közben halad. - Tudom. Merre menjünk?
Én már mennék.
Célba akarok jutni még a Bravo előtt.
A pénz sosem volt fontos nekem.
De mégis ott motoszkál a fejemben.
- Mutasd a térképet! - Északra! Menjünk!
Hová mész?
Hé, Hegylakó!
Nyugi, Hegylakó!
Bátran!
- Északra mutat az iránytű? - Mi?
Ez észak?
Nem, csak előrement és követjük.
Mi?
- Hé, Hegylakó! - Hé!
Erre megyünk.
Észak erre van.
Tudom, merre van észak.
Azt nem tudom, hová megy.
Erre *** világos van. Nem kell a fákkal küszködni.
Várj!
Lassítania kéne.
- Maradjunk együtt! - Lassíts!
Brendon nem a tervezett útvonalat követi,
hanem egy egyenesebb útvonalat választott, de ennek megvan a hátránya.
Át kell vágniuk egy erdős-dombos területen.
Közben a Bravo még mindig próbál kijutni az erdőből.
- Várj csak! - Igen?
Itt vagyunk. Azt hiszem.
Az elég nagy baj.
Minden ugyanolyan.
Könnyűnek tűnt. Azt hittük, jó irányba haladunk,
de nagyon letértünk az útról.
Szerintem menjünk északnyugatra!
Pont egyenesen.
- Mi? - Egyenesen.
Szerintem már az elején túlságosan elkanyarodtunk keletre.
Ez *** hülyeség volt.
És mikor rájöttem, visszafordultunk északra.
Pont erre van észak.
Gyerünk!
A Bravo próbál visszajutni az útra,
a Delta pedig közben tovább halad Brendon kemény tempójával.
Óvatosan!
Van egy pár gödör.
Vigyázz, hová lépsz!
Csak úgy előrement.
Van egy nagy kitérő az útvonalunkban.
Inkább át akarok vágni a hegyen.
Gyerünk, T! Mindjárt fent vagy.
Nem is tudom, merre megyek. Nem tudok…
Tina egyre jobban lemarad.
Hé, várjuk meg Tinát! Nála van az iránytű.
Anélkül is tudom, merre van észak.
Gondolkodás nélkül baktattam előre.
Hátra se néztem.
Gondoltam, mögöttem vannak és tartják az iramot.
Azt hittem, én leszek a leggyengébb.
Bocs, hogy lemaradtam.
Ugyan! Csak gyere! Jó?
Hegylakó!
Úgy látom, hogy Tina
egyre lassabb és lassabb lesz.
- Mi? - Mindenki lehagy.
Micsoda?
Hé, várjatok!
Nem tudok elég gyorsan haladni.
Hegylakó!
Tina!
- Jövök. - Itt vagyok vele.
Brendon tele volt energiával,
De Tina nagyon lassan haladt.
Már fent vagyunk. Ha lemegyünk, a mocsárnál kötünk ki.
Hé, hová tűntél?
Itt vagyok!
A francba!
A Delta tudja, hogy a levél szerint együtt kell eljutniuk a célig.
Hová mész?
Hová mész, tesó?
Mit csinálunk?
Megyünk északra.
Figyelj!
Várjuk meg őket!
Nyomás, T!
Igyekszem.
De azért nem akarok összeesni az erőlködéstől.
Tinával nem tudunk ilyen gyorsan haladni.
Győznünk kell.
Figyeltem őt. Nincs jól.
- Tudom. - Lassítanunk kell.
Bírom én, hidd el! Csak lassú vagyok.
Most, hogy már lefelé megyünk, lassíthatunk egy kicsit.
Köszönöm.
Ekkor jöttem rá, hogy Tinának már semmi energiája nem maradt.
Lehet, hogy az én hibám, mert túl gyors tempót diktáltam.
Azt hiszem, most bocsánatot kellene kérnem tőletek.
Pihennétek még? Még egy perc.
Rájöttem, hogy nagyon önző voltam.
Mások is vannak a csapatomban.
Ideges vagyok.
De megvagyok.
Igen, sajnálom.
Ez a lány nem akarja feladni. Végig fogja csinálni.
De ha nem lassítok a tempómon, ki fog merülni.
- Készen állok. - Mindjárt ott leszünk.
- Gyerünk! - Lefelé?
Könnyebb lesz Tinának, ha lefelé megyünk.
Oké, menjünk!
Egyelőre én vezetek.
Tina, te diktáld a tempót!
Rossz lesz neked mögöttem.
Ugyan! Még jót is fog tenni.
Aha, látok valamit.
Mit?
Egy nyílt területet.
Menjünk fel és forduljunk jobbra!
Itt kicsit ritkásabb.
Ez az.
Itt átmehetünk.
Oké, itt vagyunk.
Nézd csak!
A bravósok kijutottak az erdőből és megtalálták a térképen, hol vannak épp.
Tovább kell mennünk.
- Egyenesen erre? - Egyenesen erre.
Akkor eljutunk ehhez a folyóhoz.
Ha nem megyünk be az erdőbe, minden oké lesz.
- Menjünk! - Jó.
- Haladunk! - Félúton vagyunk.
- Haladunk! - A fele megvan.
Figyelj az iránytűre!
Gödör! A mocsárban vagyunk.
A… Igen, ez egy tőzegláp.
Ez aztán *** komoly!
Eddig is nehéz volt az út,
most meg itt ez a mocsár.
Azt a rohadt!
Óvatosan!
Mindenhol víz és tócsák és víznyelők.
Csak lassan!
- Jól vagy, T? - Igen.
- Igen? - Aha.
Oké.
Minden lépésnél így mozog alattunk a talaj,
és süllyedni kezdünk.
Úgy ég a lábam!
Kegyetlen.
Szörnyen nehéz terep, akár alacsony vagy, akár magas.
Ha megállunk, lejön a bakancsunk.
A francba!
Beragadtam.
Vigyázzatok a pocsolyákkal!
Sehol se szilárd a talaj.
Sok gödör még csak nem is látszik.
Vizes fűnek nézzük.
Egy rossz lépés és belemerülünk.
Jaj, ***, süllyedek!
- Jól van. - Megpróbáltam.
- Tudom. Kicsit… - Lefagy a kezem.
Várjatok! Adok neki kesztyűt.
Minden egyes lépésnél úgy éreztem,
mintha kővé vált volna a lábam.
Gyerünk, T! Mindjárt fent vagy.
Ha eddig eljutottál, ne hátrálj meg! Légy erős!
Téglafalba ütköztem.
- Hallom a folyót. - Aha. Gyerünk!
Igen.
Ez az, tesó.
Kövessük a folyót!
Mikor meglett a folyó, én így: „Indulás!”
A nehezén már túl vagyunk.
Jól van.
Itt át kell kelnünk.
A bakancsom már egyáltalán nem vízálló. Ha belemegy a víz,
olyan, mintha pocsolyában lépkednék.
Azt a rohadt!
Ha ilyen nagy súlyokat kell cipelnem a lábaimon,
félek, hogy még jobban tönkremennek.
- A francba, nekem ez túl széles! - Kő, kő!
Ugrás!
Rúdugrás.
Ez az!
Tele van vízzel a *** bakancsom.
Ugrás!
Itt jövök mögötted.
Igyekezz, Drew! Gyerünk!
Adj bele mindent!
Kezdek kicsit lelassulni.
Itt nincs választásunk. Nem lassíthatunk.
Muszáj erőt találnunk magunkban a folytatáshoz.
Teljes gőzzel előre!
Úgy van!
Eljött a mi időnk.
Ez a végzetünk.
Majd én átviszlek.
Gyorsan!
Ugorj fel!
Gyerünk!
Előre!
Teljes gőzzel előre, bébi!
Teljes gőzzel!
Nyomás!
Átvittelek a folyón, haver!
Ó, ***!
Tina!
Most eléggé magam alatt vagyok.
Várjatok!
Lehet, hogy képtelen leszek végigcsinálni.
Gyerünk, T! Mindjárt fent vagyunk.
Fogd a kötelet!
Húzunk egy kicsit.
Így a végére már nem maradt elég erőm, hogy felvegyem és tovább vigyem,
de ahhoz még igen, hogy felhúzzam, ha kapaszkodik.
Oké.
Támaszkodj meg, ha kell!
Ha ez kell ahhoz, hogy a csapat célba érjen, megteszem.
Ez volt a legfontosabb.
Gyerünk, T!
Menni fog!
Jobb így?
Igen.
Túl gyors?
Nem.
Csodás a csapatom.
Ha Brendon nem lenne itt, hogy szó szerint vonszoljon maga után,
nem is tudom, hol kötöttem volna ki.
Tarts ki, T!
Az anyukádnak szüksége van rád.
Tudom.
Szeretünk, T!
Eszembe juttatják, milyen erős vagyok, amiért megteszem ezt Anyáért.
Mert Anya a fő oka annak, hogy eljöttem.
Tudtam, hogy muszáj folytatnom.
Szerintem mindjárt kiérünk a mocsárból az erdőbe.
- Mindjárt odaérünk. - Aha.
Most itt vagyunk. Most jövünk ki a mocsárból.
Mindjárt ott leszünk!
Céltudatosan előre!
Hazafelé!
Szuper! Egész biztos, hogy gyorsan haladunk. Érzem.
Gyerünk, tesó! Gyerünk!
Nem azért vittelek át két *** folyón, hogy lelassíts.
Kitartás!
Esküszöm, ha a célnál lesz erőd üvöltözni,
akkor nem adtál bele mindent, úgyhogy szétverlek.
- Azta, egy tisztás! - Igen.
Látod?
Mit? Azt hiszem.
- Még 45 méter. Hogy van a lábad? - Futás!
- Hogy van a lábad? - Gyere!
Kemény vagy?
Gyerünk!
Mint az állat!
Gyerünk, Drake!
A Bravo elsőként közelíti meg
a folyótorkolatnál található célvonalat.
Nyomás!
Kemény vagy?
Legalábbis úgy gondolják, az a célvonal.
Mi a fene ez?
Mi ez?
Nincs a dobozban valami üzenet?
Nyisd ki!
„Játékosok, ez az utolsó kihívás.”
„Mellettetek áll egy máglyarakás.”
„Ha az íjas tűzfúróval meggyújtjátok a jelzőtüzet, fellángol a fáklya is.”
„Az a csapat nyer, aki elsőként gyújtja meg a fáklyát.”
Istenem!
A kihívás utolsó része a primitív készségeket teszi próbára.
Íjas tűzfúrót kell használniuk, egy ősi túlélőeszközt.
Egy íjból, egy szárból és egy alapból áll, és a súrlódás segítségével csihol tüzet.
Ha a tűz már eléri a három méter magasan lévő ágakat,
fáklyafüst jelzi majd a játék végét
és az egymillió dolláros fődíj nyerteseit.
- Kezdjük! - Kezdjük!
Nehogy vizes legyen az alap! Mindent tegyünk be ide!
- Egymillió a tét. - Vágjunk bele!
Íjas tűzfúróval már találkoztam.
De csak látásból ismerem. Még egyikünk se használt ilyet.
Improvizálnunk kell.
Fúrószár, íj. Lábat az alapra.
***!
- Tedd azt a tetejére! - Nem. Ezt itt fordítsd meg!
Nem. Hadd nézzem! A hegyes vége megy felülre.
Sem én, sem Drake nem vagyunk túlélők.
Igaz, hogy erdős vidéken nőttem fel, de nem sok lehetőségem volt
botok segítségével tüzet csiholni.
Próbálok nem pánikba esni…
Tessék, fogd meg!
Oké, kezdjük! Az elején nem kell annyira erősen.
…bár tudom, hogy ez eltarthat egy darabig,
és közben a Delta utolérhet minket.
Te csak nyomd! Én majd forgatom.
Fölötte. Fölötte kell lennie, Drew!
- Jó. - Hajolj előre! Úgy!
Csináld!
- Tovább! - Egy *** kicsit döntsd balra!
- Oké. Mindent bele! - Persze.
Várj! Még egy kicsit.
Oké, várj! Basszus! ***! Várj!
***!
- Gyerünk! - Ha szólok, akkor várj!
A francba!
A Delta csapat a sok kudarc után
már szűk 200 méterre van a célt jelentő partszakasztól,
ahol az utolsó kihívás várja őket.
Még nincs vége.
Egek, dehogy!
Istenem!
Gyerünk!
A lényeg, hogy épségben odaérjünk.
Nem akarom, hogy miattam veszítsünk.
Ennél jobb kellene.
Ne túl erősen!
Oké, elég! Nézzük, mit alkottunk!
Vörös. Az ott parázs!
Van parazsunk.
- Ne nyúlj hozzá! - Oké.
Ne nyúlj semmihez! Ne fújj rá!
Nem vagyok valami nagy túlélő.
Sose csiholtam még tüzet,
és ezt most már nagyon bánom.
Számítanom kellett volna rá, hogy itt szükségem lesz ilyen készségekre.
Hagyjuk levegőzni!
Viszont ha a Delta célba ér,
talán pár perc alatt tudnak majd tüzet rakni.
Fújd meg!
Oké.
- Kelleni fog egy másik. - Jó. Csináljunk még egyet!
Nem gyulladt meg.
A francba!
Durvul a terep. Itt a vállam.
Erre megyünk le.
Megvagy?
Légy erős! Csak el kell jutnunk a végére.
- Tovább! - Ne csináljátok ezt!
Nem. Miattam veszít az egész csapat. Szarul érzem magam.
Hagyd már ezt! Egy csapat vagyunk.
Kizárt, hogy…
Igyekszem.
Add a kezed!
Tovább!
Tudom, hogy nehéz.
Rajta! Ez most jó gyújtós.
Oké.
- Oké, mehet? - Aha.
Vigyük ki!
Ez az. Vigyük ki!
Oké, rád bízom.
Húzd ki ezt a fadarabot!
Azt. Nem! Azt, ami kiáll! Húzd ki!
Óvatosan!
Ki fog aludni?
Gyerünk!
A szél elcseszi.
A tűz fölötti kanócokat kell meggyújtani, amik elég magasan vannak,
de a rohadt szél elfújja a közelükből a lángokat.
A szél!
- Egy tisztás! - Tisztás!
Ott egy tisztás.
- Meg fogok sérülni. - Vigyázz magadra!
- Oké. - Lassan, de biztosan haladjunk!
Hogy állunk?
- Jönnek. - Jól van.
Nem akarom, hogy veszítsünk miattam.
Csak haladj tovább, Tina!
Mindjárt ott vagyunk.
Mindjárt.
Tessék, tegyük be!
Ne nyomd össze!
Gyerünk, bébi!
Gyerünk!
Nagyon tartok tőle, hogy ki fog aludni a tűz.
És ha kialszik, végünk. Akkor vesztettünk.
Gyerünk, szél! Majdnem!
Van egy ötletem. Kérem a kabátom!
- Mit tervezel? - Az esőkabátomat!
- Falat húzok. - Mert?
A szél ellen, hogy ne fújja el…
- Nehogy elaludjon! - Nem fog.
Fogalmam sincs, merre kell menni, ***. De igyekszem.
Majdnem ott vagyunk!
- Igen! - Igen!
Itt vagyunk.
- Gyerünk! Nyomás! - Tovább!
Lesz egymillió dollárunk.
Drake, megnyerjük a fődíjat.
Mindjárt ott lesz.
- Mindjárt! - Ez az!
Istenem!
Istenem, Drake!
Drake!
- Igyekszem. - Erősebb vagy, mint hiszed!
Igyekszem, srácok!
- Tovább! - Nem adom fel. Gyerünk!
- Menjünk! - Gyerünk!
Gyerünk!
Égj!
- Égj! - Égj!
Meggyulladt! Sikerült!
Úristen!
Sikerült, Drew!
Megnyerték.
Semmi baj. Nagyon jók voltunk.
Mint az állat!
Mint az állat, haver!
Köszönöm, Istenem!
Mint az állat!
Megnyerték. Vége.
És most már
teljesen átáztam, fázom és szeretnék végre hazamenni.
Megcsinálták.
Kiléptem a fák közül, és megpillantottam a partot.
Azt hiszem, Joey arcát láttam meg először. Csalódottság ült a tekintetében.
És a szívem
kihagyott egy ütemet.
Összetörtem.
Sajnálom! Miattam vesztettünk.
Ugyan már!
Eljutottunk a célig.
Megcsináltuk.
Rájöttem, hogy…
elbuktam.
Cserben hagytam a csapatot. És anyukámat.
Aztán…
Aztán teljesen összeomlottam.
Hé, gyere ide!
Gyere ide!
Erős voltál.
Anyukád büszke lesz rád.
- Büszke. - Nézzük meg a dobozt!
Fejezzük be! Gyerünk!
- Így is büszke lesz. - Ügyesen küzdöttél.
Irány a doboz és fejezzük be! Tegyük a dolgunkat!
Anyukád büszke lesz rád. Ígérem. És az egész világ is.
Ott is van!
A helikopter.
Azta!
Az ott egy zsák pénznek tűnik!
A mi pénzünk!
Istenem!
Életemben nem láttam még ennyi pénzt!
Azt a rohadt!
Szia, Anya!
Hé!
Nyertem egymilliót!
Vedd fel a piros bugyid, szívem! Gazdagok vagyunk!
Gazdagok!
Úristen!
A pénz csak pénz.
Kereshetünk máshol is.
Te megtetted azt,
amit itt más nő nem tudott megtenni, és sok férfi sem.
Legyőztek minket,
övék a díj. Ügyesek voltatok. Büszke vagyok rátok.
Nyilván én is vágytam rá.
A többiek kedvéért.
Nem nekünk szánta a sors, de nem baj.
Feküdj le, T!
Sikerült.
Meggyújtod?
Gyújtsuk meg!
Nem mi nyertünk, mégsem érzem azt, hogy veszítettem.
Még van egy utolsó feladatunk, hogy sikeresen befejezzük a játékot.
Úgyhogy most megtesszük.
Nézzétek! Minden, amire szükség van.
Lássunk neki!
Megjött a fuvar, tesó.
- Gyere! - Menjünk haza!
Menjünk a családjainkhoz!
Nagyon büszke vagyok magamra. És Drew-ra is.
Ez az! Ez aztán baromi menő lesz!
Két texasi srác eljött nyerni,
és nyertünk is.
Ehhez mit szólsz, fiam?
Nyertünk egymillió dollárt a tesómmal.
És ez a legcsodálatosabb…
legfelemelőbb érzés, amit valaha életemben megtapasztaltam.
Egyszerűen…
nem találok rá szavakat.
Én és Drake örökké barátok leszünk és támogatjuk egymást.
És együtt élvezzük a győzelmünket.
Ezt senki nem veheti el tőlünk.
Senki.
Hazamegyünk.
Gratulálok, fiúk!
Gyújtsuk meg! Kezdjünk hozzá, kapitány!
- Túl szigorú vagy magaddal. - Igen. Ne csináld ezt!
Bár tudtuk, hogy vesztettünk,
még mindig maradt dolgunk.
Eljutottunk idáig, túléltük, mindent megtettünk.
Gyújtsunk tüzet!
Jobb érzés lenne, ha mi nyertünk volna, de sikerült befejeznünk a játékot.
Úgy bizony, haver!
És Brendon tette a dolgát. Meggyújtotta a tüzet.
Ez az!
Kigyulladt a tűz, és lehullott rólunk az összes teher.
Vége van. Befejeztük. Sikerült túlélnünk.
Nem lettünk elsők, de végigcsináltuk.
- Ügyesek voltunk. - Remekül játszottunk.
Szép hosszú játék volt.
Végre vége! Együtt sikerült kibírnunk, és vége.
Igen.
Nem haragszom.
Az elejétől a végéig becsületes és erkölcsös akartam maradni.
És pontosan így is történt.
Nekem ez volt a személyes győzelmem.
Számomra ez mindenképp egy győzelem volt.
Irány haza!
Szereztem négy új barátot. nekem ez a legfontosabb.
Szerintem mindannyiunk számára igazi érzelmi hullámvasút volt.
Hiányozni fognak a többiek. A csapatom.
Rengeteget támogattuk egymást.
Együtt sírtunk és nevettünk.
Voltak jó és rossz pillanatok. Néha veszekedtünk.
Rég alakítottam már ki ilyen szoros kötelékeket.
Ez több, mint barátság. Egy családdá váltunk.
Az első nap elhatároztam, hogy kitartok, és sikerült végigcsinálnom.
Ezer okot tudok, hogy miért nem kéne itt lennem.
De azt is tudom,
hogy nagyon hálás vagyok az egész Delta csapatnak,
amiért megbocsátottak nekem.
Az elején azt mondtuk,
együtt kezdtük és együtt is fejezzük be.
És nélkülük nem tudtam volna végigcsinálni.
Ez nagyon sokat jelent nekem, és pont ez volt a Delta csapat lényege.
Nem az volt az elsődleges célom itt, hogy barátkozzak, de…
remek barátokat szereztem.
Bármilyen nehéz volt ez az egész,
a legnehezebb mégis
a búcsú.
Örökké egy család maradunk.
A szívemben lesztek.
A szivárvány túloldalán whiskey vár, srácok!
Ez az!
A feliratot fordította: Katie Varga