KING THE LAND
Badet er større enn huset mitt.
Dette er kult.
Hva?
-Ikke se. -Jeg skal ikke det.
Det kan du ikke.
Jeg skal ikke det, selv om du trygler meg.
Hva tar du meg for?
EPISODE 2
Du må komme ut.
Beklager, men kan du gå?
Jeg må ha telefonen.
Jeg kommer med den.
Åpne. Jeg er opptatt.
Jeg kommer inn.
Beklager.
Jeg er så lei for det.
Du kjenner meg, sant?
Vi har møttes før, ikke sant?
Jeg har aldri sett deg.
Jeg beklager.
Beklager.
Det er mitt rom…
La oss snakke litt.
Hva er galt med ham? Følger han etter meg?
Stopp der.
Hører du meg ikke?
Kan jeg hjelpe deg, sir?
Det er deg, sant?
Tredemøllen.
Unnskyld? Tredemøllen?
Du kalte meg plutselig pervers.
Husker du ikke?
Pervers?
For en pervo.
Hei…
Hvis du gjør dette igjen,
dreper jeg deg.
Husk på det, herr Pervo.
Den tiger-T-skjorten?
Ja.
-Husker du det endelig? -Ja.
Jeg visste det.
Du stirret som en pervo uten å snu deg vekk.
Er ikke du pervoen
som gjør vinduet gjennomsiktig mens du er på do?
Ingenting jeg gjør kan toppe deg.
Si unnskyld.
For både i dag og den dagen.
Jeg er virkelig lei meg for i dag.
Men det var din feil den dagen.
Det er du som skylder meg en unnskyldning.
Hvorfor meg?
Hvis du ikke vet hvorfor du skal beklage,
trenger vi ikke snakke mer.
Unnskyld meg.
Ha et fint opphold, sir.
Unnskyld meg.
Hei!
Jeg var ikke ferdig å snakke.
Beklager, men jeg har ikke mer å si.
Og både da og nå
er jeg ikke minst interessert i deg,
så ikke følg etter meg.
Jeg kan ikke snakke med deg.
Ingenting du gjør kan plage meg.
Ok.
Jeg trenger ikke å være høflig mot noen som oppfører seg sånn.
Det er en advarsel.
Ikke la meg se deg igjen.
Ja, sir. Det er også akkurat det jeg vil.
Og slutt å smile.
Alle ansatte på King Hotell serverer gjestene med et oppriktig smil.
Hvis du misliker smilet mitt,
vennligst vurder å bo på et annet hotell.
Unnskyld meg.
Gjestene først.
Den perverse tosken.
Og det er ikke "ikke minst", men "ikke i det minste".
Unnskyld?
Det er ikke: "jeg er ikke minst interessert i deg".
Men: "Jeg er ikke i det minste interessert i deg."
Det er riktig uttrykk.
I tilfelle noen gjør narr av deg.
For en nedlatende dust.
CV NAME: GU WON
Jeg ba om en CV, og du tok virkelig med en.
Du må virkelig ville jobbe her.
Regler er regler.
Og familieregisteret?
Kom igjen, vi er familie.
Regler er regler.
Om det er for mye bry, ikke jobb her.
Hvorfor gå gjennom alt dette når du ikke bryr deg om bedriften?
Jeg leverer den.
Dette er gøy.
Jeg trenger to kopier av familieregisteret.
ADMINISTRERENDE DIREKTØR GU HWA-RAN
Tretti minutter.
Hallo.
Vi møtes igjen.
Jeg er vert for innvielsesseremonien i dag.
Virkelig?
Jeg gruer meg til å stå foran et publikum,
men mine overordnede sier det må bli meg.
Jeg forstår.
Livet kan være slitsomt når man er etterspurt.
-Vil du spise middag etterpå? -Gjerne!
-Er det greit? -Absolutt. Det vil jeg gjerne.
Da møtes vi til middag i kveld.
Ok, greit.
Lykke til med seremonien.
Takk.
Ser du? Det funket.
Bra jobbet, Sang-sik. Det var bra.
-Hvor skal du? -Hente familieregisteret.
Be de ansatte om å gå ærend for deg. Kom igjen. Alle venter.
På hvem? Meg?
-Hvorfor? -Innvielsesseremonien.
Etter seremonien har du en middag for å feire
med styret og VIP-ene.
Nei, jeg drar ikke.
Styrelederen ga direkte ordre til PR-teamet.
Hvorfor er du så nervøs?
Resten av livet ditt blir som en fest.
Kom igjen.
Hallo.
Jeg er resepsjonssjef Kim Su-mi, her for å holde dagens seremoni.
La oss begynne innvielsesseremonien
for å ønske velkommen den nye sjefen for King Hotell.
Ønsk daglig leder Gu Won velkommen med en stor applaus.
Hva gjør den pervoen her?
INNVIELSESSEREMONI FOR DAGLIG LEDER GU WON
Fortsett.
Jeg har aldri sett…
Jeg mener,
daglig leder Gu vil holde en åpningstale.
Å nei.
Ikke smil.
Slutt å smile.
Ikke smil.
Slutt å smile.
Hallo. Jeg heter Gu Won.
La oss ikke kaste bort tiden.
-Vi avslutter dette. -Unnskyld?
Ja.
Så la oss avslutte innvielsesseremonien.
King Hotells beste talent, Ms. Cheon Sa-rang,
-vil ønske sjefen velkommen. -Jeg er ferdig.
Hent buketten.
Helsike.
Vi…
…møtes igjen.
Velkommen, daglig leder Gu!
Virkelig?
Ja, vi ønsker deg virkelig velkommen.
-Mener du det? -Ja, sir.
Dette er fra oss alle.
Neste uke skal du filme en reklamevideo
med årets beste talent, vår snille Ms. Sa-rang.
PR-teamet sender deg manuset direkte.
-Er det alt? -Det er alt.
-Du kan gå. -Ok.
Ha meg unnskyldt.
Frøken Beste Talent, kom hit.
Jeg advarte deg mot å la meg se deg igjen.
Jeg skal gjøre mitt beste for å unngå deg fra nå av.
BESTE TALENT
-Vet du hva gjestfrihet er? -Ja, jeg kjenner det godt.
Er det gjestfritt å unngå ubehag?
Jeg oppfyller forespørselen din om å unngå å støte på deg.
Uansett,
hvorfor er jeg pervers?
Ikke bare lagde du pinlige stønnelyder
i gymsalen, som er et offentlig sted,
men du ga meg også romnøkkelen din som tips
sammen med en ekkel lapp
om "mine utspekulerte tilnærmelser" og "en het natt sammen".
-Jeg? -På den tiden var jeg ny.
Jeg fulgte ikke håndboken,
men…
Det er ingen grunn til å godta slik respektløshet
bare fordi jeg jobber i hotellbransjen.
Hva snakker du om? Når gjorde jeg det?
Jeg har aldri gjort noe sånt,
og du er ikke i nærheten av min type, ikke engang over mitt lik.
Er du sikker på at jeg er ham? Er du sikker?
Du hadde på deg T-skjorte med en tiger på.
Tuller du?
Er alle som bruker det pervoer?
Jeg hørte tydelig at en mann med tiger-T-skjorte ga den til meg.
Så du sier
at du antok noe om meg
bare ved å se på T-skjorten min?
Så det var ikke du som gjorde det?
Hva tar du meg for?
Hvorfor skulle jeg det?
Og til deg?
Sa jeg ikke det?
Selv over mitt lik,
er du uten tvil, absolutt, definitivt
ikke min type.
Beklager.
Du burde ha sagt det.
Du ga meg aldri en sjanse.
Beklager.
Jeg beklager.
Ikke smil.
Jeg hater det falske smilet.
Jeg må smile på jobb. Tenk på det som en del av uniformen.
Uansett, ikke gjør det.
-Virkelig? -Smiler du, får du sparken.
Takk.
Jeg var ikke klar for å smile fra hjertet.
Takk for at jeg ikke fikk late som.
Og,
jeg beklager virkelig det jeg gjorde den dagen.
Jeg beklager av hele mitt hjerte.
Ta blomstene og dra.
Ja, sir.
En pervo?
Ingen som meg er pervo.
Herregud.
Denne veien, sir.
-Heng opp jakken min. -Selvsagt.
La meg følge deg til plassen din.
Her borte, sir.
Legg opp kofferten min.
Ja, jeg legger den i bagasjehyllen.
Ha en fin flytur.
Du kan bli skadet.
La meg ta meg av det.
Hallo.
De kan bare la brettet være som det er.
Hvorfor gjør folk dette?
Fordi de er snille.
De tror at å stable disse vil gjøre livene våre lettere.
De er ikke snille. Det er overdrevet.
Dette er ubrukelig høflighet.
Bare aksepter gesten.
Vi rydder og gjør oss klare til å selge taxfree.
Ro-un, Eun-ji, vask toalettene når setebeltet lyser opp.
-Ja. -Ja.
Hvem tok jakken fra passasjeren i 3H?
Jeg.
Den er ikke i skapet.
Hvor la du den?
Jeg kastet den.
Hva?
Hva snakker du om?
Han ba meg om det.
Denne veien, sir.
Heng opp jakken min.
"Kaster du jakken min."
Det var det han sa.
Hei!
Prøver dere å få meg sparket?
Jeg sa du ikke skulle lage trøbbel!
Jeg beklager.
En unnskyldning fikser ikke dette.
Han ba meg komme med den med en gang!
Jeg tar ansvaret.
Hvordan våger du å si det når du er nybegynner?
Du er ikke i posisjon til å gjøre det.
Hva skal du gjøre nå?
Hva skal dere gjøre med dette?
Jeg tar ansvar og tar meg av dette.
Vil du?
Pyeong-hwa,
sørg for at det ikke påvirker meg.
Håndter det stille og effektivt. Ok?
Jeg beklager. Jeg beklager så mye.
Glem det. Jeg er i transittloungen,
gi den til meg før neste fly.
Hvis ikke, lar jeg deg ikke slippe unna.
Ja, sir. Jeg skal gi deg den så fort som mulig.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg beklager. Hjelp meg, vær så snill.
Hjelp meg bare denne ene gangen.
Jeg kan ikke.
Jeg ligger langt etter nå.
Jeg betaler dobbelt.
Det går bra.
Tre ganger, fire ganger, eller så mye du vil ha.
Hjelp meg, vær så snill.
Sir, vær så snill. Jeg ber deg.
Du blir skadet om du løper sånn.
Hvil deg litt.
Du var en flott vert på seremonien i dag.
Kan jeg hjelpe deg?
Liker du snøkrabbe?
Hva med det til middag? Jeg ber på mine knær.
Hei.
Er det gøy å gå rundt og late som du er Mr. Gu?
Mr. Gu?
Jeg sa aldri jeg var ham.
Jeg skulle spise middag med sjefen,
men du er ikke sjefen.
Hvorfor skal jeg spise middag med deg?
Så du vil ikke ha noe med sekretæren å gjøre.
Er det det du sier?
Nettopp.
Jeg vil ikke det.
Du er en snobb.
Jeg er sånn.
Så la oss aldri utveksle hilsener igjen.
Ikke vær redd.
Jeg holder meg unna snobber.
Det smitter.
Å nei! Det smitter.
Hva? Smitter over på deg?
Ms. Sa-rang, du er her. Kom igjen.
Du skal delta på Mr. Gus velkomstmiddag som stabsrepresentant.
Hva? Jeg?
Vent, hvorfor skal hun dra?
Jeg burde være stabsrepresentanten.
Nei.
En snobbete sjef kan ikke representere staben.
Det er tull.
De overordnede har et skarpt blikk når det gjelder folk.
-Hva? -Kom. Vi er sent ute.
Jeg kommer tilbake.
Forsiktig, det er litt snobb her.
-Denne veien. -Helsike.
Den landkrabben. Snøkrabbe, særlig.
Det er så fint.
Er det første gang du er her?
Men du har jobbet her så lenge.
Dette er King the Land.
Siden det er en salong i VIP-etasjen,
kan ikke ansatte komme hit, selv etter 100 år.
Og du er endelig her.
Nyt dagen.
I dag er du også VIP.
Ok.
Dette er fantastisk.
Du skulle gjøre ditt beste for å unngå meg.
Tunfisk, sir.
-Takk. -Ja.
-Håper det smaker. -Ja.
Kostet tunfisken du fanget 500 millioner won, formann Han?
500 millioner?
Den kostet 590 millioner won.
-Herlighet. -Hva kostet denne?
Vi betalte 700 millioner.
Hwa-ran har så god dømmekraft.
Du vil aldri se en så fin tunfisk som denne.
Vil du vedde?
Hva om jeg finner en bedre tunfisk enn det?
Kjære vene.
Det er hjertet som teller, ikke prisen.
Hwa-ran forberedte dette for å feire brorens utnevnelse.
Jeg har alltid visst at du var sjenerøs. Det viser seg at du også er snill.
Når han er ansatt på hotellet,
kan han stjele det fra deg.
Vil du ta deg av King av Land?
Det er et obligatorisk kurs
for opplæring i bedriftsledelse.
-Slutt å si sånt tull. -Hva?
I en konkurranse vinner den beste alt.
Hvorfor skulle jeg konkurrere med Won?
Jeg burde hjelpe ham.
Far, utbring en skål.
Ja, det skal jeg.
Greit, alle sammen.
Jeg vil gjerne takke
styrelederne, lederne og staben som kom hit for å feire
på tross av deres travle timeplaner.
Vis at dere støtter daglig leder Gu Won
i fremtiden hans.
La oss kose oss.
Skål!
Hvem er du?
Vel…
Jeg er Cheon Sa-rang, stasjonert i lobbyen.
Hun er vårt beste talent,
her for å representere staben.
Virkelig?
Det må bety at du er den mest gjestfrie ansatte på hotellet.
Kan du ikke komme frem
og holder en tale for oss?
-Jeg? -Er du ukomfortabel?
Nei, sir.
Det er en stor ære å jobbe for en daglig leder
med så stor karakter og intellekt.
Så falskt.
Vi ønsker deg virkelig velkommen.
Vel bekomme.
Jeg liker den frittalende personligheten din.
Takk.
Mr. Kim, kan du finne
den mest dyrebare delen av tunfisken
og gi den til vårt beste talent?
Ja, sir.
Takk. Jeg skal nyte det.
Det falske jobbsmilet.
Won, du burde også si noe.
Det går bra.
Reis deg. Du er dagens mann.
Takk for at dere ga oss av den dyrebare tiden deres.
Og,
jeg skal gjøre King Hotell
til et sted uten falske smil.
Hva med: "We are the world"?
Skål.
Så fantastisk.
Han holder en innvielsesseremoni og fest for sønnen sin.
Til og med involvert PR-teamet.
Hva er i veien?
Er du redd?
For en gutt som deg?
La meg gjøre dette klart.
Jeg bryr meg ikke om ledelse eller å ta over firmaet.
Så ikke vær redd.
Hvis du virkelig ikke bryr deg,
hvorfor fullførte du mastergraden?
Vel, jeg var god nok til å få en.
Det er ingen grunn til å skjule kompetansen min.
Du høres ikke kul ut selv om du sier det sånn.
Jeg bryr meg ikke om hva andre mener.
Og jeg vil ikke jobbe her lenge.
Så…
…ikke tull med meg.
Så ikke vær så frekk
om du vil nyte denne luksusen.
Her, kom og møt barna mine.
Hva er dette?
Tunfisk. En gave fra styrelederen.
Takk.
Unnskyld meg.
Kan jeg gå?
Ja visst.
Skal jeg si fra til styrelederen?
Bare gå. Ingen bryr seg om deg.
KOKT OKSEHODE GUKBAP
Ja, kjære. Kommer du hjem?
Nei.
Bestemor, vil du ha litt tunfisk?
Hva? Puma?
Nei, ikke puma. Tunfisk.
Jeg er opptatt nå.
Ring meg når du kommer.
Jøss, hun er alltid sånn.
KONTAKTER
La oss ta en drink!
Hallo?
Styrelederen ga meg tunfisk i dag. Vil du ha litt?
Det går bra. Ta den du.
Den er verdt 700 millioner won, og han ga meg den dyreste delen.
Jeg er i Busan og spiser tunfisk nå.
Busan? Hvorfor?
Sa jeg det ikke?
Jeg skulle se en kamp med klubben.
Jeg blir her litt, så er jeg tilbake til helgen.
Men vi skal til Namsan i morgen.
Var det i morgen?
La jeg denne planen alene?
Denne kampen er viktig,
la meg slippe unna denne gangen.
Men la oss dra neste uke og gjøre den låsen
og alt annet du vil.
Yu-nam, kom hit!
Jeg må gå. Jeg ringer deg!
Greit.
Hallo?
Beklager.
Det er hodet!
Det er tunfisk.
Beklager.
Han ga meg hodet.
Hva skal jeg gjøre?
Vi fikk øyekontakt igjen!
Nei. Gjør det du.
-Jeg kan ikke. -Hva nå?
Se på øyet.
Den ser rett på meg.
Hei, folkens.
Hva skjer?
Da-eul?
Jøss, det er tunfisk!
Den smelter i munnen.
Da-eul, er det noe du ikke kan?
Det kan du si.
Hun er så flink til å lage tilbehør også.
Du skjønner det når du får barn. Mødre er fantastiske.
Hvorfor spiser du rå nudler over dette?
Jeg hater sentimentale ting.
Men prøv en. Hvis den er fra styrelederen, må den være dyr.
Den kostet 700 millioner.
Hva, 700 millioner?
Hei, spytt det ut.
-Hvorfor? -Hei.
De fleste tunfisker har fem hoder,
så hodet alene er verdt 140 millioner.
Det er mer enn våre hoder.
-La oss selge dette. -Ja.
Hei.
Kjenner vi noen som ville betalt så mye for tunfisk?
Nei.
Du kan kjøpe et hus med de pengene.
Akkurat, så bare spis.
Når ellers kan vi spise dette?
Hvis hodet koster 140 millioner won,
koster én bit 2,4 millioner won.
Og nå 4,8 millioner.
Folk som sluker disse må leve et lykkelig liv.
Det er jeg sikker på.
De må være lykkelige.
-Dette er sprøtt. -Og 12 millioner.
-Ok, vi gjør det. -Er det godt?
Absolutt.
KING HOTELL
Herlighet.
Kom og sov hjemme i dag.
-Hotellet er mer praktisk. -Kom hjem.
La oss ta en drink hjemme.
Kommer du hjem?
Han ba meg, så jeg burde dra.
Du burde leve livet som du vil.
Ikke sett foten din i ulendt terreng.
Kommer du?
Styrelederen vil ha deg hjemme.
Så uforskammet.
Du må åpne døren for meg.
Du vet,
folk oppfatter raskt dårlig oppførsel.
Sett deg inn, sir.
Det er alt.
Den åpner seg ikke mer.
Dra hjem.
Jeg kan ikke dra hjem.
Styrelederen ba meg ta deg med hjem.
Jeg kan ikke. Mr. Gu.
HOTELLRESEPSJONIST CHEON SA-RANG
HOTELLRESEPSJONIST JOBBMESSE
Sa-rang, hva tegner du?
Da vi lekte på stranden, mamma.
-Så hva er dette? -Et hotell.
-Et hotell? -Ja.
-Det er et rosa hotell. -Ja.
Mamma, når jeg blir stor, skal jeg jobbe på hotell.
-Virkelig? -Ja.
-Mamma. -Ja?
Jeg elsker deg.
HOTELLRESEPSJONIST CHEON SA-RANG
FORBEREDER ÅPNING
-Tada! -Tada!
-Gratulerer -Gratulerer
-Gratulerer med forfremmelsen -Gratulerer med forfremmelsen
Hva er alt dette? Takk.
Gratulerer med forfremmelsen, Ms. Gang.
Det er en ære, Ms. Gang.
Bare kall meg Da-eul.
Det er rart å høre dere si Ms. Gang.
Takk.
Det er flott å ha deg som leder.
Endelig er våren her for oss.
Våren.
Så la meg dele et ord som den nye lederen.
Fra nå av skaffer vi hver vår lunsj.
Ok?
Og dette blir siste dag juniormedlemmet vårt lager snacks til oss.
Hva?
Jeg forstår lunsj, men er ikke det å gå for langt?
Det er tradisjonen vår.
Avskaffer du det nå, hva vil skje med alle som har opprettholdt det så langt?
Synes dere virkelig at denne tradisjonen er bra nok til å videreføres?
Nei.
-Nei. -Nei.
Vi fikk ikke jobb her for å tjene noen.
La oss ikke krangle om en rar tradisjon fra fortiden.
Ok?
-Ok. -Ok.
Takk.
Vi spiser opp og gjøre oss klare til åpning.
De ser flotte ut på deg.
Ta dem av. De er fæle.
Kom igjen. Tiden er nesten inne.
De ser fine ut.
Sir, de ser flotte ut på deg.
Du ser ut som Brad Pitt.
Jeg ville ikke gått så langt.
Brad Pitt, du liksom.
Hei, ta dem av. Du ser ut som en flue.
Herlighet, en flue?
Vennen din må være sjalu fordi du ser så bra ut.
-Jeg? -Og fluer er vidunderlige, ikke sant?
De stråler i regnbuefarger og flyr fritt på himmelen.
Er ikke det kult?
Når du går ut med dem, vil alle falle for deg.
-Virkelig? -Hei.
Ikke gjør noen impulskjøp i dag, bare gå.
Vi har god tid før flyet går.
Ikke sant?
Sir, disse solbrillene er begrenset opplag, og kun solgt i Korea.
Lageret vårt er lite, du finner dem kanskje ikke neste gang.
Disse ser ut som de ble laget spesielt til deg.
Jeg er redd du vil angre på det senere.
Jeg tar dem.
La meg slå det inn. Denne veien.
Takk.
Takk, sir. Velkommen tilbake.
Hei, når kom du hit?
"Jøss, sir. Du ser ut som Brad Pitt."
Tullprat.
Hei, det gir mening.
Hvis han øker salget vårt, er han bedre enn Brad Pitt.
Stakk du bare innom? Eller handler du?
Jeg er ikke her for å handle,
men er det noe jeg kan gi som et tegn på takknemlighet?
Er det takknemlighet, eller en gave til en fyr du liker?
-Glem det. Jeg drar. -Kjære vene.
Du kan komme inn som du vil,
men du kan ikke dra tomhendt. Kjøp noe.
Nei, kanskje neste gang.
Vær så snill, se på skjerfene våre.
Dette er flotte produkter anbefalt av nasjonens mor.
Du har en reservasjon for et luksuriøst rom
-med utsikt over byen? -Ja, det stemmer.
Vennligst oppgrader rommet til en suite.
Skal jeg avbestille deluxe-rommet
og endre reservasjonen til en suite?
Det er ikke det.
Nasjonens mor, Ms. Mo Seong-ae,
er villig til å bo her i natt,
så bare oppgrader rommet til en suite.
Beklager, sir.
Reglene tillater ikke oppgradering til en suite.
Flytt deg.
-Vet du hvem jeg er? -Ja, hallo.
Jeg poster en anmeldelse på sosiale medier som en tjeneste.
Så skaff meg en suite.
Takk for tilbudet,
men reglene våre tillater ikke at vi hjelper deg på den måten.
Om du liker vin, kan jeg gi deg tilgang til salongen vår,
hvor vi serverer enkel snacks, vin, cocktailer og øl?
Vet du hvor mange følgere jeg har?
Ett ord fra meg, og du må stenge.
Jeg er så lei for det.
Du skjønner det visst ikke.
Få tak i sjefen din.
Gi meg resepsjonssjefen!
Sjefen vår er ikke her for øyeblikket.
Hva skjer med intervjuspørsmålene?
-Hva mener du? -De er så barnslige.
Jeg lagde dem ikke.
Be dem gjøre det på nytt.
Bare spill med. Hvorfor later du som om du jobber?
Det er ulikt deg.
Jeg kan like gjerne gjøre en god jobb.
Be dem om å gi meg noen ordentlige spørsmål.
Ja, sir.
Hvis sjefen din ikke er her, hent noen andre i ledelsen!
Jeg ber ikke om mye.
Jeg vil bare snakke med sjefen.
Hvem er du til å stoppe meg?
-Det er Mo Seong-ae. -Sjefen er ikke her.
Jeg er ansvarlig for innsjekking.
Du kan snakke med meg.
Er du en papegøye?
Du gjentar det samme om og om igjen!
Hva skjer?
-Ingenting, sir. -Virker ikke sånn.
Er du resepsjonssjefen?
-Nei. -Så hvorfor blander du deg?
Er det ingen daglig leder her?
Jeg spurte hva som skjer.
Hun reserverte et luksuriøst rom,
men hun ville oppgradere til en suite.
Ta ekstra betalt og gjør det.
Det er ikke det.
Denne gjesten er en berømt skuespiller, Mo Seong-ae.
Hun sa hun ville gi oss publisitet om vi tilbød gratis oppgradering,
så jeg forklarte at reglene våre ikke tillot det.
Ms. Mo Seong-ae, nasjonens mor.
Hvor lenge har du jobbet her?
Sju år, sir.
Men du takler fortsatt ikke en frekk gjest som henne?
Hva? En frekk gjest?
Den såkalte nasjonens mor
lagde en scene for å bo på et fint rom uten å betale.
Hvorfor ikke si at hun er en tyv?
Hent vaktene og kast henne ut.
Hei! Hvem tror du at du er?
Spar resten til sikkerhetsvaktene våre. De kommer snart.
Hei! Du!
Stopp der! Hei, du!
Ms. Mo.
-Mange ser på. -Hva så?
Jeg gjorde ikke noe galt!
La alle komme og se!
Det hjelper ikke om folk laster opp dette på nettet.
Jeg er så sint.
Det pokkers nettet er alt nå.
Greit.
Vanligvis ville jeg ikke brydd meg om jeg ikke ble oppgradert til suiten,
men jeg skal sørge for å få den i dag.
Jeg beklager.
Du snakker om reglene hele tiden,
så hva er reglene?
Fortell meg artikkelen og klausulen!
Jeg beklager.
Jeg trenger ikke unnskyldningen din. Gi meg rommet!
-Ms. Cheon, kontoret mitt. Nå. -Unnskyld?
Hørte du meg ikke?
Kom til kontoret mitt. Nå.
Hei!
Jeg snakker med henne nå.
Der borte. Sjef.
Ja, hallo, Mr. Gu.
Din plikt som sjef er å beskytte de ansatte.
Hva gjør du?
-Ring vaktene. -Ja, sir.
Gjør jobben din.
Hva? Er du resepsjonssjefen?
Du var her hele tiden,
men du gjemte deg og så på?
Hva heter du?
Kan jeg hjelpe deg?
Forventer du at jeg gjentar alt igjen?
Dette er så irriterende.
Det er meg, Mo Seong-ae!
INTERVJUSPØRSMÅL FOR DAGLIG LEDER GU WON
Hvis det ikke er noe annet for meg å gjøre…
Har vi ikke en bruksanvisning mot uhøflige kunder?
Hvorfor finner du deg i sånt tull?
Vi må være gjestfrie under alle omstendigheter.
Omstendighetene endrer seg.
Var ikke du frittalende og sa meningen sin med et smil?
Selv om det ikke er vår feil,
står det i manualen at vi beklager til gjestene
og sørger for at de ikke blir fornærmet.
Hva slags manual er det?
Hvem lagde den?
De overordnede, sikkert.
Folk som deg.
Jeg er ganske frittalende utenfor jobben.
På hotellet er jeg ikke Cheon Sa-rang, men resepsjonist.
Jobben min er å være profesjonell
og løse klager fra gjester på en vennlig måte.
Hvis du ikke har mer å si, unnskyld meg.
Ikke spør meg om noe.
Favorittfarge. Favorittvær. Favorittmat. Alt.
Jeg liker ingenting.
Jeg spurte aldri.
-Det vil du. -Nei.
-Hva skal du spørre om? -Skal jeg spørre om noe?
Skal du ikke gi intervjuet?
Hvilket intervju?
Mr. No.
Hvorfor vet hun ikke om intervjuet?
Jeg ga deg bare forslaget.
Hva med Ms. Cheon?
Bare du må se på det.
Ansatte gjør som de får beskjed om, sant?
Jeg har sjekket ferdig.
Jeg gjør det ikke!
Du må.
Det er styrelederens ordre.
Hvorfor må jeg gjøre det som en klovn?
Styrelederen i New World
og datteren til Ttukbaegi
deler livet sitt på nettet, hvordan de spiser, lager mat og handler.
I våre dager er offentlig image en krigssone.
Denne gangen går du til krig
på vegne av gruppen vår
sammen med vår snille Ms. Sa-rang.
-"Krig"? -Hvorfor skulle jeg gå til krig
med en snill person?
Jeg trenger en god kriger!
Skal jeg gå til krig?
Hun ser ut som en god kriger.
Se på det. Drev du med taekwondo?
-Idioter. -Det har jeg ikke hørt før.
Så jeg må gjøre et direktesendt show med Mr. Gu,
-og det sendes på CNBS? -Ja.
Jeg fortalte deg om promovideoen.
Hvordan er en promovideo det samme som et live-show på CNBS?
Det er egentlig bare promovideoer.
Og du trenger ikke å gjøre mye.
Du leser bare fra manus.
Men likevel, hvordan kan du ikke ha fortalt meg noe?
Vis meg. Jeg må også se på det.
Sa-rang.
Vi er ikke her for å se på ting.
Vi gjør som vi får beskjed om.
Men…
…hvorfor den avslappede tonen?
Gjorde jeg det?
Jeg gjorde det.
Fordi jeg er eldre?
Det må være derfor. Du kan også snakke uformelt.
Ok, Sang-sik.
Gi meg forslaget og manuset.
Jeg gjør som jeg får beskjed om,
men jeg må få vite. Jeg er en person, ikke en nikkedukke.
Det er ikke at jeg ikke vil gi deg…
Så ta den med til lobbyen snart.
Jeg er opptatt, jeg må gå.
Unnskyld meg, sir.
Hvordan velger de ut de beste talentene?
Er det så viktig?
Så du det?
Hva?
Vi er på fornavn på under fem minutter.
Ferdighetene mine gjør livet mitt vanskelig.
Det tar livet av meg.
-Kom deg ut. -Ja, sir.
Kjære.
Se bak deg. Flott utsikt, ikke sant?
Ja, det tar livet av meg.
Hvorfor gikk vi ut av drosjen før vi nådde toppen?
Jeg gjorde det for deg.
Du står alltid på hotellet, så du burde trene.
Nesten fremme. Fortsett!
Dette er fint!
Helsike.
Dette er fint.
-Liker du det? -Ja.
Vi snakket om å dra hit i fjor vinter.
Husker du?
Det er meg.
Nei, det går bra. Kom igjen.
Ja.
Virkelig? Er alle der?
Ok, jeg kommer snart.
Ha det.
Er du ferdig? Vi kan dra.
Er dette en spøk? Vi kom nettopp.
Jeg glemte gjenforeningen.
De trygler meg om å komme. Du burde bli med.
Nei. Jeg føler meg ukomfortabel rundt fremmede.
Det går bra. De er vennene mine.
La oss henge opp låsen og dra.
Nei, jeg…
SA-RANG ♡ YU-NAM
La oss elske for alltid!
Hva kastet du?
Så lenge vi henger opp noe.
Du kan ikke le det bort nå.
Det er fortsatt fint.
Dette er nøkkelen til kjærligheten vår.
Kom igjen.
Nei, du kan dra alene.
Beklager.
Vi drar rett etter at vi har hilst.
Vær så snill?
Vi drar med en gang.
Greit. Det tar bare et øyeblikk.
Kom igjen.
Hei!
Gikk du på en ren jenteskole?
Kom hit.
Si hei til henne.
Dette er kjæresten min.
Hallo.
Vær snill mot henne.
Hei, Yu-nam, kom og ta en drink.
-Hei, det er deg. -Kom igjen!
Kommer straks.
Jeg går og sier hei. Ha det gøy med jentene.
Ikke si noe rart.
Jeg følger med.
-Greit. -Greit.
-Han er umulig. -Herlighet.
-Ta litt. -Ok.
-Jeg er her nå! -Kjør på!
-Du er her. -Det er så lenge siden.
-Tre drinker til den som er sen. -Gjør dere fortsatt det?
-Drikk! -Drikk!
-Hei! -En runde til!
Skynd deg.
Hvor lenge har dere datet?
Unnskyld?
Litt over et år nå.
Jeg kan ikke tro det.
-Hans lengste er tre måneder. -Ikke sant?
Snakker du alltid sånn?
-Oppfører du deg søtt for å virke yngre? -Slutt.
Hva?
Ja, Seon-mi skal gifte seg.
-Hva? Med hvem? -Ja.
Husker du Gwang-ho i klassen vår?
-Aldri i livet. Gifter hun seg med ham? -Nei, faren hans!
Hva? Aldri i livet!
Nei, du har'n!
-Kanin -Kanin
Du tapte!
-Drikk! -Jeg har drukket for mye!
-Drikk! -Drikk!
-Hvor lenge må vi danse? -Hvor lenge må vi danse?
-Se på skulderen min -Se på skulderen min
-Hei. -Hvor skal du?
-Hei, vent! -Hei!
Sa-rang.
Drar du?
Vi skulle bare si hei og dra.
Beklager. Furter du?
Jeg er sint.
Jeg lurer på om vi fortsatt burde date.
Beklager. Det er så lenge siden…
Jeg drar. Vi kan snakke senere. Ha det gøy.
Vent, la meg kjøre deg hjem.
Jeg sier ha det og kommer ut.
Vent på meg.
Hei, jeg må gå.
-Hvorfor? -Ikke gå.
-Kom igjen, bli. -Jeg må virkelig gå.
-Nei, vent. -Ikke vær sånn.
-Trenger dere meg? -Det gjør vi!
Så bare én siste drink.
Vent, jeg må virkelig gå.
-Kom igjen! -Nei!
-Hei, nei. -Noen må ta ham.
-Yu-nams favorittlek! -Yu-nams favorittlek!
-Start leken! -Start leken!
Dette er gøy!
Så gøy!
-Dødens lek! -Dødens lek!
KING HOTELL
PERSONALJOURNAL
STILLING: DIREKTØR NAVN: HAN MI-SO
SØK ETTER ANSATTE NAVN: HAN MI-SO
SØK
INGEN RESULTATER
DAGLIG LEDER GU WON
ANSATTSØK ID-NUMMER: 89-91827
SØKER
INGEN RESULTATER
GIMPO INTERNASJONALE FLYPLASS
AVGANG INNENLANDS
Hallo.
Mr. Gu?
Hallo.
Ja, hallo…
Se på klokken. Du er sen!
Jeg er her i tide.
Hei, snille Ms. Sa-rang.
-Du er her i tide. -Hallo.
-Er dere nære? -Det er vi.
Vi er på fornavn.
Ikke tull på jobb.
Og nok med fornavn.
Hvorfor ikke?
Det er ikke kontoret.
Jeg bryr meg ikke om hvor vi er. Bare slutt!
Ms. Sa-rang, følg meg med denne.
Au.
Hei, frøken.
Er denne din?
Nei.
Den er hans.
Det er kofferten hans.
Hei, unge mann.
Kom hit.
Hva gjør du?
Du burde ta hånd om din egen koffert.
Skal ikke du hjelpe meg som min underordnede?
Beklager,
men jeg er her for promovideoen, ikke som resepsjonist.
Unnskyld meg.
Jeg håper dere får en fin prat.
Det er ham.
Beklager.
Jeg er redd.
-No Sang-sik… -Tuller dere tre?
Du har ikke sagt unnskyld etter at du traff meg.
Hei.
Kom hit.
Jeg beklager.
Er dette nok?
Tror du penger er svaret på alle problemer, din lille…
ÉN MILLION WON
-Trenger du vekslepenger? -Nei.
Nei?
Trenger du hjelp med denne?
Du virker ikke helt bra.
-Den er tung. -Og nei til det også.
-Takk. -Bare hyggelig.
Dere to.
JEJU INTERNASJONALE FLYPLASS
Bilen er klar.
Er dette bilen vår?
Har du ikke sett en før?
Nei, det er første gang!
Da har du en overraskelse i vente.
Jøss, det er så høyt.
Det er best å kjøre den
under den brennende solen i Las Vegas mot en sandstorm.
Dette er ikke Vegas, men du har noe spesielt i vente.
Se på dette.
Ser du? Er ikke dette noe?
Dette blir en fin tur.
Dette er så kult.
Mr. Gu, døren er låst.
Dere to kan finne veien til hotellet selv.
Sa-rang, la oss ta en drosje.
Jeg skaffer en.
Ok.
-Beklager. -Det går bra.
Sir, kjør sakte.
Det er så pent.
FAR
Hallo?
Dette er en forretningskanal som sender verden rundt.
Det er ikke bare en forfremmelse,
men også et symbolsk utsagn om at du blir med i gruppen vår.
Og opptredenen din
vil påvirke King gruppens aksjekurs også.
Lag et bra show.
Flytt den bort dit.
Gjør dere klare.
FAVORITTFERIESTED?
FAVORITTVÆR?
Fikk du spørsmålene fra PR-teamet?
Ja, det gjorde jeg.
Du burde ta denne i stedet.
Dette er den endelige listen.
Er den endret? Vi begynner nå.
Administrerende direktør sendte den nettopp.
Vi redigerer innspillingen, så les gjerne fra arket.
Ok.
INTERVJUSPØRSMÅL TIL DAGLIG LEDER GU WON
De ble levert rett før filmingen.
Replikker. Og så spørsmål.
KING THE LAND
Smil, konge.
Han ber deg om å smile. Kan du ikke smile én gang?
Jeg vil ikke.
Så du er flink til alt, men du kan ikke smile.
Jeg sa at jeg velger å ikke smile.
Smil!
Gå på denne båten?
Jeg vil ikke dra med bare ham.
Jeg vil ikke dra med deg heller.
Er dere på bryllupsreise?
-Nei. -Nei!
Herregud!
Hva er det med stemningen?
Tekst: Mari Tufte Juvik