KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
OSOBNÍ ZÁZNAMY
To je všechno z roku 1989?
Ano.
Koho hledáte, jestli se můžu zeptat?
Nevím, proč tu pracuješ,
ale se mnou to bude celoživotní boj.
Říkám ti to pro tvoje dobro.
Nedopadni jako tvoje máma.
Na tom nezáleží.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Pojďte se prosím dolů najíst.
Kde je máma?
Nebyla tu včera a není tu ani dnes.
Vstaňte, prosím.
Předseda čeká.
Pojďte.
Dobrý den.
Nesmějte se.
Nesmějte se!
Říkám, ať se nesmějete!
Nesmějte se.
Tohle je moje místo.
Prosím?
Tohle je
moje místo.
Vy umíte plakat?
Na chvíli vám to dovolím.
Nehýbejte se.
Pojďme.
Zavezu vás domů.
Není třeba. Můžu jet sama.
Nastupte si.
Kde máte deštník?
Uletěl.
Měla jste se ho držet.
Nechtěla jsem.
Vítr ho odnesl daleko…
a z nějakého důvodu jsem cítila klid.
Možná jsem ho měla pustit dřív.
Mluvíte o deštníku?
Nebo o milostném životě?
Můžete mě vysadit kdekoli u stanice metra.
5. DÍL
Hej.
- Falešná Čchonová. - Ano, pane.
Co?
Kde to jsme?
Tady.
Co je to?
Asi vám to nepadne.
Oblečte si to teď a pak vyhoďte.
Počkejte, pane.
Najíme se.
Máte narozeniny.
Co to…
Váš outfit…
Počkejte.
Lidé si budou myslet, že jsme pár.
To nikoho nenapadne.
Mám na víc.
Dobrá. Podívejte se sem.
Moc vám to spolu sluší.
Chcete další fotku?
Ne, nejsme spolu.
Omlouvám se.
Já myslela, že jste, protože vám to spolu sluší.
- Co mám tedy dělat s… - Nechte ji tady.
Dobře.
Užijte si to.
Děkujeme.
Říkala jsem to.
Špatně si to vyložila.
Je to tak nepříjemné,
že si myslela, že jsme pár?
Proč jste vybral stejný outfit?
Jen jsem jim řekl, ať mi něco dají.
Nestojíte mi za můj čas a úsilí.
To je pravda.
Nikdy jsem nikomu nekoupil oblečení.
I když to nestálo za tu námahu a bylo mi jasné,
že se vám to nebude líbit,
je to lepší než to mokré.
Děkuji, pane.
Nebuďte zase falešná.
Jsem opravdu vděčná.
I ty boty mi padnou jak ulité.
To je úleva.
Vzal jsem náhodnou velikost.
Vaše jídlo je hotové.
Dobrou chuť.
Jak to všechno sníme?
Proč to musíme sníst?
Snězte, kolik chcete.
Vždyť je to plýtvání.
Nevím, co máte ráda.
Tak jste objednal všechno?
Tak mi to řekněte.
- Co? - Co máte ráda.
Oblíbené jídlo,
počasí, barvu.
Řekněte mi vše, co máte ráda.
Proč to chcete vědět?
Abych neplýtval
a mohl se soustředit na to, co chcete.
Zvu vás.
Máte narozeniny.
Dovolte mi vzít vás na večeři.
Obvykle narozeniny neslavím.
Proč ne?
Protože je to den, kdy si připadám bezvýznamná.
Dělám si naděje, a pak jsem ustavičně zklamaná.
Dodává mi to klid, když nic neočekávám.
Ale to je falešný pocit.
Obelháváte sama sebe.
Je to falešná útěcha.
Jste tak falešná.
Snad si pochutnáte.
Je to na mě.
- Tady máte. - Děkuji.
Celkem to je 1 684 000 wonů.
Co?
Prosím?
To nic.
Zaplatím tímhle.
- Tady. - Ne, zaplatím já.
Je to váš narozeninový bonus.
Plně si ho užijte.
Promiňte, pane.
Potřebuji váš podpis.
Děkuji.
Děkuji. Dobře dojeďte domů.
Počkejte.
Možná je to pro vás bezvýznamný den, ale dejte si sladkou tečku.
Co? Nemáte ráda dorty?
Ne.
Miluju dorty.
Děkuju. Vážím si toho.
Požádal jsem o to šéfkuchaře z hotelu, takže bude nejspíš dobrý.
Šéfkuchaře? Kdy?
Nechal jsem ho upéct a doručit,
když jsme přišli na jídlo.
Nejspíš se chystal domů.
Proto jsem ho o to požádal velmi zdvořile.
To je pěkný opruz.
Bylo to zvláštní přání vrchního manažera.
Pro vás je to možná maličkost,
ale pro nás je to rozkaz, který se musí poslechnout.
Nejspíš kvůli mně nemohl jít domů.
To mě nenapadlo.
Příště budu pozornější.
Moc vám za dnešek děkuji.
Díky i za ten dort.
- Běžte domů. - Ano.
Samozřejmě.
Já to věděl.
Něco tu nehrálo.
Proto ses se mnou rozešla?
Tak tohle byl tvůj plán.
Co tady děláš?
Co tady dělá on?
Co jsi zač?
Co jsi zač ty?
Já? Sa-rangin přítel.
Jak to, že jsi můj přítel?
Jsi můj bývalý.
Tvůj bývalý? Kdo, já?
Rozešli jsme se, takže jsi můj bývalý.
Kdo je ten pitomec?
Do toho ti nic není.
- Jak to, že není? - Jsi její bývalý.
Takže ti do toho nic není.
Nepleť se do toho.
To stačí.
Vím, že toho lituješ.
Spolkni hrdost a vrať se ke mně.
Policie. Přejete si?
Haló?
K mému domu mě pronásleduje stalker.
- Moje adresa je… - To myslíš vážně?
Když jsem milá, neposloucháš.
Nezbývá mi, než tě nahlásit.
Odejdi, jinak…
Proč mi pořád říkáš, ať jdu?
Cítíš se provinile?
Podváděla jsi mě?
- Hej! - Co?
Bylo správné se s tebou rozejít.
Měla jsem to udělat mnohem dřív.
Jestli
se ještě ukážeš, zabiju tě. Rozumíš?
Jestli odejdeš, je konec.
Není cesty zpět.
Bude mezi námi vážně konec!
Ta malá…
- Co je? - Řekla, ať jdeš.
- Pusť mě. - Neslyšel jsi ji?
A navíc plakala sama na své narozeniny.
Stěží jsem ji rozveselil.
Nepokaž to. Odejdi.
Co jsi zač, že…
Pusť mě.
Říkám, ať mě pustíš!
Pusť mě.
Pusť mě, prosím.
Už tě nechce vidět.
Sledování a obtěžování je považováno za násilí.
Pokud ji budeš chtít vidět,
nejdřív ji slušně požádej.
Rozumíš?
Bože, sakra.
Za to zaplatíš.
Všechno nejlepší.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ
Neví, že to jsem já?
DĚKUJU
Víte, kdo píše, že?
- Haló? - To jsem já.
Já vím.
Tak proč jste neodpověděla?
Nedal jste mi příležitost.
Kdyby se
to náhodou stalo znovu,
zavolejte mi.
Neobtěžujte vytíženou policii.
Už se to nestane.
Nebojte a bezpečně dojeďte.
Jako váš šéf jen chci, aby byli mí zaměstnanci v bezpečí,
tak mi klidně zavolejte.
Dobře. Rozumím.
Haló?
Všechno nejlepší.
Předtím jsem vám to nestihl říct.
Děkuju.
Dobrá tedy. Odpočiňte si.
Dobře. Vy…
Tak už jeď.
Gratuluju.
Gratuluju k tomu, že jsme na posledním místě.
Náš tým je konečně jediný, který je poslední!
Proč ty smutné výrazy?
Chcete se mnou vyběhnout?
Byla jsem ponížena přede všemi manažery.
Jelikož jsme dosáhli svého cíle, měli bychom to oslavit.
Omlouváme se.
„Omlouváte se“?
Takhle projevujete lítost?
Poslouchejte.
Spikli jste se, aby mě vyhodili?
Kdo dnes vede prodej?
Já.
Prodej v letadle začíná hned při nástupu pasažérů na palubu.
Musíte se plazit,
usmívat se,
zvedat jim zavazadla,
podávat jim jídlo
a dělat všechno možné,
aby si cestující pomysleli:
„Páni, měl bych si od ní něco koupit.“
- Ano, madam. - Zapamatujte si to.
Když tento měsíc nebudeme první, půjdeme ke dnu všichni společně.
Je to jasné?
Ano, madam!
Prosím, madam.
Tykej mi, když jsme samy. Začínaly jsme ve stejnou dobu.
Dobře.
Letos by tě měli povýšit.
Chci to, ale možná
to budu muset vzdát.
Nechceš, aby se na tebe lidé celý život dívali spatra, ne?
Všichni naši kolegové jsou vedoucí kabiny.
Jen ty máš bílý šátek.
Kvůli tomu o tobě nemají dobré mínění.
Založili i skupinový chat bez tebe. Jak dětinské.
Skupinový chat beze mě?
Přesně tak.
Další důvod k povýšení.
K čemu ti je nejlepší skóre z nějakých jazykových certifikátů?
Nemáš nikoho, kdo ti pomůže nahoru.
Pomůžu ti.
Vážně?
Na oplátku zvyš prodej během letu.
Když budeme první,
zatahám za pár nitek.
Dobře.
Vynasnažím se.
Jsem doma.
Ahoj.
A je to tu zas.
- Cože? - Proč to udělala?
Hej, co to…
Takže,
mezi vámi nic není,
ale koupil ti Thoma Brownieho za to, že jsi zmokla?
Divné, že?
A vážně nám neřekneš, kdo to je?
Dobře. Fajn.
Ať je to kdokoliv, rozhodně se tě snaží získat penězi.
Tak to není.
Jen jsem jim řekl, ať mi něco dají.
Nestojíte mi za můj čas a úsilí.
Víš, kolik to stojí?
Koupí ti to, a nelíbíš se mu?
Muži neutrácejí peníze za ženy, o které nemají zájem.
Jestli se mu tak líbíš, choď s ním.
Já jsem taky pro.
Dokonce ti koupil nové boty, protože tvoje byly mokré.
Jak věděl, jakou máš velikost?
Řeklas mu to?
Ne.
To je úleva.
Vzal jsem náhodnou velikost.
Ukážeš mu, jak si tohoto vzácného daru ceníš, že?
Nejsem si jistá.
Zamyslete se nad tím, madam.
Dal vám dar a své srdce.
Bylo by od vás hrozné, kdybyste mu nic nedala.
To nemáte svědomí?
To je pravda.
Jenže nevím, co má rád,
a má velmi vyhraněný vkus.
Nebojte se, madam.
V Alangu máme novou kreditku, která je ideální
i pro nejnáročnější zákazníky.
Přestaň prodávat věci. Ani nevíš, kdo to je.
Dám vám velkou slevu.
Zapomeň na to. Nic si nekoupím.
Madam, co říkáte na tuto kolínskou?
Není přehnaně drahá a teď je mezi mladými muži nejoblíbenější.
Bude se skvěle hodit k jeho sofistikovanému stylu.
Koupíte si ji?
Co se do toho najednou pleteš?
Spratku jeden.
Jsem zoufalá.
Prosím, pochop to.
Co?
Zase jste nesplnili kvóty?
Zase jsme byli poslední.
Pomozte mi, slečno Kangová.
Kupte si to.
Kupte si rovnou dvě.
Říkám, že ne!
Kupte si něco, prosím! Nemůžete vystoupit na prázdno.
Co je to s tebou?
Jsi Kang Ta-ul?
Kam se poděla Pchjong-hwa?
Prober se. Vzpamatuj se!
Letušky z Království Air mají méně zavazadel,
aby měly místo na duty-free produkty.
Máme všechno.
Prosím, kupte si něco.
- Nekoupím. - Hej, no tak!
Madam?
To mi nemůžete udělat.
Pokud se vám produkt nelíbí, máme spoustu dalších.
Kupte si ode mě něco, prosím.
Ne, díky.
Hej!
Slečno, milá Sa-rang, vyjděte prosím a…
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Příští týden nás čeká týden Super farmářů, který organizuje nákupní tým.
I letos žádáme o podporu Království úsměvů.
Týden Super farmářů…
Co to je?
Navštívíme farmáře po celé zemi,
od nichž máme kvalitní výrobky,
a žádáme je o další spolupráci.
Takže škemráme.
Nic na světě není zadarmo.
Kvalita vyžaduje velké úsilí.
Proč salónek, a ne tým, který to má na starosti?
Proto jsme je najali.
Na takové pochůzky jsou příliš kompetentní.
Najděte jiné lidi.
Je to můj hotel.
O tom rozhoduji já.
To platí v celém hotelu,
až na salónek, který mám na starost já.
Porada končí.
Odcházím.
Vím, že jsme kamarádi, ale měl bys aspoň zaklepat.
- Kam jdeš? - Zaklepat.
Nechoď dovnitř.
Říkal jsem, ať nechodíš.
- Co? - Bude konečně duel?
Jak to myslíš?
Paní Kuová na té akci dřela,
a tys to celé pokazil.
Co je to za akci? Jen intriky.
To je v dnešní době nepřijatelné.
Vím, že chceš pomoct, ale ještě na to nemáš moc.
Tak co to tentokrát vzdát?
Teď znamnená prohra výhru.
Nesnažím se vyhrát.
Jen pro ně nechci takové pochůzky.
Dokud tady budeš,
nebude žádný mír.
Když jsem byl v Británii,
snil jsem o dni,
kdy se vrátím do Koreje
a udělám z tebe předsedu Království Group!
A proto
ti dávám každý týden zprávu o situaci v Království Group.
Proč ses na ně nepodíval?
- Co je to? - Hej.
Hej!
- Co je to? - Vrať mi to.
- Fajn. Tady máš. - Vrať mi to.
Co je to?
Mohls ji roztrhnout.
Je to tvému srdci blízké?
O nic nejde.
Jak to? Měli jste sladěné oblečení.
Nebuď směšný. Nic takového.
Ale jo.
Měla narozeniny.
Narozeniny?
Proč jsme neladili na moje narozeniny?
Zaměstnanecká výhoda.
Můžu mít taky sladěné oblečení jako zaměstaneckou výhodu?
Taky ho chci!
Omlouvám se.
Pojď sem!
Málem ji roztrhl.
Máte po práci něco?
Ne, vůbec nic.
Počkat.
MÁTE PO PRÁCI NĚCO?
Samozřejmě, že mám.
Dobrá tedy.
Cože?
To je všechno?
To jsem nechtěl.
„O co jde?“
„Nejspíš budu mít pár minut.“
„Sejdeme se na chvíli po práci?“
Proč neodpovídáte?
Bože.
To musím chodit za vámi?
- Proč tu jste? - Proč neodpovídáte?
- Na co? - Na moji zprávu.
- Odepsala jsem vám. - A já vám.
Teď pracuji.
Dejte mi to.
V práci si nesmíme kontrolovat mobily.
Proč jste mě
chtěla vidět?
Myslela jsem, že máte práci.
O co tedy
jde?
O co jde?
No…
chtěla jsem se zeptat,
jestli se můžeme po práci sejít.
Mám moc práce.
Ale kvůli vám se svého…
drahocenného času vzdám.
Není třeba. To nemusíte.
Věnuji vám
svůj drahocenný čas.
Tak zatím.
- Je tak super. - Proč si to myslíš?
Letos se nemusíme účastnit týdne Super farmářů.
- Vážně? - Vždycky jsme museli,
i když je to práce nákupního týmu.
Pan Ku to zamítl, prý to nemáme v popisu práce.
Po změně manažera jsme jako v nebi.
I jeho jméno znamená „spása“.
Přišel nás zachránit.
Je to náš hrdina.
Doufám, že se stane i předsedou.
To je tak skvělé, že tam nemusíme?
Nikdy jsi to nezažila, co?
- Ne. - Tak to nemáš co komentovat.
Mimochodem, o čem jste mluvili s panem Ku?
Naštvala jsi ho?
Povzbuzoval mě.
„To zvládnete.“
- „To zvládnete“? - Ano.
Ne…
Nevystupujte.
Proč ne?
Někdo nás uvidí.
Copak pácháme zločin?
Ne, prosím.
Můžete otevřít okýnko?
Bože.
Co je to?
Tady.
Co je to?
Není to nic velkého.
Jen chci poděkovat za minule.
Nemusela jste mi nic dávat.
- Tak to vraťte. - Ne.
Vážím si vaší laskavosti.
- Přijmu to. - Nemusíte.
Já to přijmu.
Sa-rang.
- Ano. - Ty nejdeš domů?
Ahoj. Opatruj se.
Dobře dojeďte.
Už odcházíte?
Ano. Máte přece práci.
Jeďte. Nechci plýtvat vaším časem.
Bože.
Pojďme se najíst.
Prosím?
Mám hlad.
Dobře.
Dnes platím já.
Rychle.
Zákazník číslo 159.
- Ano. - To nejsme my.
Jaké máme číslo?
Vydržte.
Tohle všechno kvůli jednomu jídlu?
Je to tu oblíbené, tak nepřijímají rezervace.
V životě jsem na nic nečekal.
To vidím.
Jak dobré to musí být, že tu lidé čekají
a marní čas?
Pro někoho, jako jsem já, je čas…
Pojďme. Přijdeme jindy.
Proč?
Nechci plýtvat vaším drahocenným časem,
takže příště udělám rezervaci.
Nenechala jste mě domluvit.
Zničehonic…
Zničehonic
mě začalo zajímat, jaké to je čekat.
Vyzkouším, jaké to je.
To nemusíte.
Zkusím to,
i když nemusím.
Posaďte se.
Já musela vždycky čekat na všechno.
Ať už na autobus, nebo na taxi.
„Kdy přijde řada na mě?“
„Co když fronta přede mnou skončí a přijdu o svou šanci?“
Ale někdo mi řekl,
že nespočet lidí, co čeká v řadě,
pracuje pro ty, kteří nemusí nikdy čekat.
Když nás vidím, asi to je pravda.
Proč dělíte lidi kvůli takové hlouposti, jako je čekání ve frontě?
Jste tak krutá.
Zákazník číslo 161.
To nejsme my.
Jsme to my.
Hoří tu něco?
Nikdy jste to neviděl?
Neříkejte,
že budou tak hluční, i když budou vařit nám.
Budou. Proč?
Jídlo se má jíst potichu.
Je to tu tak chaotické a nekomfortní.
Chodím sem jen vzácně.
Fňukejte a odejdeme.
Počkejte.
Je to velmi nekomfortní,
ale vydržím to.
Máte vybráno?
Ano, dvakrát dnešní specialitu, prosím.
- Co si dáte k pití? - Louise-Conti.
Prosím? Zopakujete to?
Louise-Conti.
Dvě piva, prosím.
- Dobře. - Děkuju.
Dnes platím já, takže vybírám já.
Chutná pivo lépe ze studeného hrnku?
Lidé příliš řeší obal a zanedbávají samotnou podstatu.
Nic nevíte.
Dejte mi to. Vypiju to.
Cením si toho, tak ho vypiju celé.
Jako laskavost?
„Udělám si čas, počkám, vydržím to.“
A přiťukneme si hrnky.
Je mi velkou ctí přiťuknout si s vámi hrnky, pane.
Co to proboha…
Co myslíte?
- Není to výborné? - Je to dobré.
Cože? Proč je to dobré?
Proč je to tak dobré?
Dolijete mi?
Kdy nám přinesou jídlo?
Vy strašpytle.
Nebál jsem se.
To…
To leknutí jsem jen předstíral
oplátkou za jeho výkon.
Ano, jistě.
To s tím prstem bylo…
Můžeme už jíst?
Ano, ochutnejte.
Není to dobré?
To…
Udělal srdce.
Jak to proboha…
Raz, dva, tři.
Udělám si ještě pár fotek. Raz, dva…
Hele, je to srdce.
Kdo ho sní?
Co si dáme příště?
Se mnou?
Takže…
dneškem to končí?
Ano, končí.
Proč?
Protože mi není příjemné s vámi jíst o samotě.
Ale mně ano.
Kdy se sejdeme znovu?
Řekla jsem, že už ne.
- Proč ne? - Není mi to příjemné.
- Ale mně ano. - Na tom jediném záleží?
Fajn.
Buďte se mnou sama sebou.
Povoluji vám to.
Cože?
Vy se umíte usmívat?
Pokud to umíte, měl jste se usmát na Čedžu.
Mýlíte se. Nerad se usmívám.
Nedáme si příště maso?
Znám vynikající restauraci.
Ne, díky. Můžete jít s kamarády.
Žádné nemám.
Proč ne?
Protože žádné nepotřebuju.
A co říkáte na těstoviny?
- No… - Fajn. Rozhodnu to.
Promiňte.
- Maso ne, tak těstoviny. - Neslyšíte mě?
- Druhy těstovin… - Haló?
- Mušličky… - Haló?
- …s česnekem… - Slyšíte?
- …a krémová pasta s jikrami. - Haló? Říkám, že nejdu.
- Co vám je? - Já půjdu.
Já půjdu. Nepřidáte se?
Chtěls mě překvapit? Nedal jsi vědět.
Večeřel jsi?
Mám něco objednat?
Musím ti něco říct.
Zažádejme o rozvod.
Miluju někoho jiného.
Jak dlouho to potrvá?
Klidně si užij.
Vážně ji miluju.
Dobře.
Miluj ji celým srdcem.
Já ti nebráním.
Ale teď žádný rozvod.
Nepotřebuju peníze.
Chci se jen rozvést.
Teď válčím s Wonem.
Otec si ještě nevybral nástupce.
Nepleť se mi do cesty a počkej.
Až zdědím Království Group, vyhovím ti.
- Hwa-ran. - Nemůžeš mě opustit.
Neopustíš mě, dokud tě nepustím.
Překvapení!
Co je to?
Nemáte dnes výročí svatby?
Tohle je můj speciální dárek pro vás dva.
Z celého srdce
vám přeji šťastné výročí!
Děkuju. Můžete to dát dovnitř.
Doktor Jun je zpátky v Koreji?
Naléhavě přiletěl kvůli práci, tak nemohl dát vědět.
Prý se s někým vídá.
Je to jen aférka.
Ať se to nedostane ven.
Ano. Neboj se.
O tebe se nebojím.
Jestli lidé začnou pomlouvat,
cenzura článků bude drahá.
Do rána odsouhlas týden Super farmářů.
Neříkal jsem, že se nezúčastníme?
Myslíš, že jim tím pomáháš?
Zaměstnanci dostávají plat.
Můžeme jim nařídit cokoli.
I když jim platíme, nebudu je k něčemu takovému nutit.
Jak hrdinské.
Nevíš, po čem opravdu touží, že ne?
Po penězích.
Po ničem jiném.
Přestaň blbnout a podepiš to.
Vítejte.
Je mi líto, ale váš pes by mohl obtěžovat ostatní zákazníky.
Mohla byste si ho podržet?
Jen co si něco koupím, odejdu.
Prosím vás o pochopení.
Když budu nakupovat s Charlesem v náručí,
bude to obtěžovat mě.
Jsem jediná, kdo musí trpět?
To nic, kamaráde.
Koupíme jednu věc a odjedeme.
Víte, kdo to je, že?
Matka národa,
herečka Mo Song-ä.
Omlouvám se, ale váš pes by mohl vyděsit naše zákazníky.
Prosím, pochopte to.
Chcete něco rozpoutat?
Fajn.
Normálně by mi bylo jedno, že nemůžu nakupovat,
ale dneska nakupovat budu!
Propána.
Paní Kangová, ono to kadí!
Příjemné, že?
Charlesi, ty ses vykakal?
Dobrá práce.
- Jdeme. - Promiňte, paní.
Musíte to uklidit.
- Cože? - Charlesův bobek.
To není moje práce.
Na takové věci tu jste vy.
A Charlesův bobek je čistý, takže nebude smrdět.
Když nesmrdí, můžete ho uklidit sama?
Jste k smíchu.
Ani jste mě nepustila do obchodu.
A teď chcete, abych uklízela bobky?
Chci vedoucího!
Já jsem vedoucí.
To se hodí.
Tak to tu veďte a ukliďte to sama.
Já to uklidím.
Ne. Není to v popisu tvé práce.
Mrzí mě to, ale můžete jít dovnitř a uklidit to?
Hej,
jsem Mo Song-ä, matka národa!
Copak mě neznáte?
Hej, kam to jdeš?
Co to děláš?
Proč to uklízíš?
Neříkala jsem, že máš vědět, kdy zasáhnout?
Lidé se dívají. Uklidněte se.
Jestli to někdo dá online,
zase po vás půjdou.
Říkám ti, že v dnešní době se na úspěšné povyšuje hlavně spodina.
Nechám to být, protože jsem hodná a prostá.
Máte štěstí, že jste potkali někoho, jako jsem já.
Už se sem nikdy nevrátím!
Taková absurdita.
Na shledanou.
Mám přinést pytel soli a hodit ho po ní?
Zapomeň na to.
Měly jsme jen smůlu. Zapomeneme na to u pálivého jídla.
- Bože. - Co si dáme?
Co tu máte dobrého?
Tamto jídlo je teď nejoblíbenější.
DOPORUČUJE MATKA NÁRODA
Omlouvám se. Přijdeme jindy.
- Jdeme. - Už jsme totiž jedly.
Promiňte.
Vážně to je nutné?
Je to naše práce.
Dělej, co se ti řekne.
Je to práce nováčků.
Jdu si odpočinout,
tak zavolej na všechna čísla z tohohle seznamu.
Ano, pane.
Haló, tady Čchon Sa-rang z hotelu Království.
Jak se máte?
Jen volám, protože jsme vás dlouho neviděli.
Ne, vůbec ne.
Měla bych poděkovat já vám, že jste vždy tak milý.
Dobrá tedy. Zastavte se, až budete mít chvíli.
Děkuji.
Haló, tady Čchon Sa-rang z hotelu Království.
Dlouho jste tu nebyl.
Haló.
Dobré odpoledne.
Tady Čchon Sa-rang…
Jen volám, abyste se u nás někdy zastavil.
Dobrá. Uvidíme se příště.
Děkuji.
Dobrý den, pane.
Co to děláte?
- Prosím? - Komu jste volala?
VIP hostům, aby na nás nezapomněli.
Takže se sama od sebe tak snažíte?
To kvůli té odměně?
Je to jen přivýdělek.
Řídila jsem se nařízením
ohledně VIP hostů, abych zvýšila prodej.
Jakým nařízením? Kdo vám to nařídil?
A i kdyby,
co takhle důstojnost?
Mohla bych se vás zeptat na totéž.
Jako vedoucí jste mi mohl pomoct,
ne mě urážet za to, že pracuju.
Vidět, jak takhle lidem pochlebujete,
je ještě urážlivější.
Nepochlebuji jim.
Dělám jen svou práci.
Svou práci?
Pracujete jako obsluha.
Jak chvályhodné, že pomáháte i s prodejem.
VRCHNÍ MANAŽER KU WON
Pane Ku?
To všichni pracují takhle?
Co tím myslíš?
Že volají každému hostu zvlášť
a smějí se a říkají:
„Prosím, zastavte se u nás, pane.“
Takový skandál.
Pracují tak tvrdě?
Ta velká odměna je asi dobrá motivace.
Jak že se ta akce jmenuje?
Týden Super farmářů?
Pošli je tam.
Vždyť tam neměli jít.
Zdá se, že jsem byl padouch, ne hrdina.
Měl bych jim pomoci, když si tak moc chtějí vydělat.
Můžeš jít.
Dobrá úvaha, pane.
Prohra je výhra.
Když mě budeš dál poslouchat, půjde to
jako po másle.
Takhle.
Tak já půjdu.
Ta jeho prohnaná pusa…
Poslouchejte.
Vedení rozhodlo,
že za Super farmáři pojedeme.
- Prosím? - Vždyť jsme letos neměli.
Asi to nakonec schválil.
Už je rozhodnuto, tak rychle.
Proberte dané lokace a dejte mi vědět.
- Ano, madam. - Ano, madam.
Držte se!
- Ano, madam! - Ano!
Před námi dělal, že mu na nás záleží.
Byla to jen přetvářka?
Já to věděl. Vypadá jako někdo, kdo bodá lidi do zad.
Obličej člověka vypovídá o jeho charakteru.
Nic s tím nenaděláme.
Připravme se.
Vyberu si první.
Nějaké námitky?
Já si nic nevybrala.
Ty na výběr nemáš.
Ty máš ženšen.
Ženšen?
Je to nejdůležitější lokace, tak se hezky obleč.
Musíš mu předat dárek osobně.
Vezmi si náhradní šaty.
Dobře.
Už máme plán týdne Super farmářů.
Vlašské ořechy a sušené černé kaki odjedou ve středu.
Ústřice z Tongjongu, ušně z Wando a divoký ženšen odjeli dnes.
Už?
Trvalo ti to, tak jedou pozdě.
ROZVRH TÝDNE SUPER FARMÁŘŮ
HORA ČIRI, ČCHON SA-RANG
SOUL - GURJE
To je absurdní.
Musí jet nočním autobusem ze Soulu
a do Gurje dorazí ve 4:40.
Odtamtud pojede autobusem další hodinu a 20 minut,
aby byla u domu mistra ženšenu v 7:00.
Musí ho pozdravit,
odvede domácí práce, nafotí fotky
a pojede posledním spojem a v Soulu bude v 1:00,
- a ráno zase do práce? - Jo.
Musí jet tak daleko a vrátit se za den,
aniž by se vyspala?
Může spát v autobuse.
Co je na té akci tak skvělého,
že lidé dřou jako mezci?
To ty jsi to schválil.
Dostanou za to 200 000 wonů,
takže si nikdo nebude stěžovat.
DIVOKÝ ŽENŠEN
Je to jako kořen zvonku.
Dorazte v pořádku.
Klidně si vezměte den volna.
Už jste na cestě?
Proč pořád mažeš, co napíšeš?
Jestli máš takový strach, tak jí zavolej.
Co?
O čem to mluvíš?
Já teď nikomu nepíšu.
Já vím. Měl bys jí zavolat.
Soustřeď se na cestu.
To dělám.
Kde je zdvořilost?
Zabočím doleva.
Je někdo doma?
Přejete si?
Bože.
Dobrý den, jsem z hotelu Království.
Aha.
Starouš tu není.
Dejte. Předám mu to.
Musím mu to dát sama.
Nemá to smysl.
Tímhle ho neobměkčíte.
Navštěvují nás zaměstnanci hotelů z celé země.
A k čemu to je?
Můj starouš nechce nikoho vidět, a je věrný hotelu First Royal.
Přimluvím se za vás.
Chvíli si odpočiňte a vraťte se do Soulu.
Ne, to je v pořádku.
Nevíte náhodou, kde je váš manžel?
V horách.
Jakmile odejde, nikdy nevím, kdy se vrátí.
Stejně bych ho ráda potkala a pozdravila.
Jste pěkně tvrdohlavá.
Takže jste ochotná jít na túru?
Kudy mám jít?
Když půjdete rovně po té cestě, uvidíte malou chatrč.
Najdete ho někde poblíž.
Jak dlouho mi to potrvá?
Je to blízko.
Ale to půjdete v těchhle botách?
Ne, mám ještě jedny. Všechno mám tady.
- Tam se můžete převléct. - Děkuju.
Prý je to blízko.
Už se trmácím dvě hodiny. Kde je?
RADAROVÉ SNÍMKY
- Má dnes pršet? - Podle předpovědi ano.
Ale u hor a pobřeží člověk neví.
Silné bouřky a silné poryvy větru.
Není to tam nebezpečné?
Je vtipné, jak se bojíš, a přitom jsi ji tam sám poslal.
Kdo se bojí?
Jestli ne, tak nic.
Dívám se na dnešní prodejní trendy.
- Nemusíš je vidět, že ne? - Ne.
Seminář o vládních nařízeních. Nepůjdeš, že?
Ne, nepůjdu.
Bojíš se o slečnu Sa-rang, že?
Jistěže ano.
- Co? - Jsi do ní blázen.
Měl by ses k ní chovat hezky. Proč jsi z ní tak nervózní?
Nelíbí se mi.
Bolí mě z tebe hlava. Ven.
Mimochodem,
je jen 30% šance, že dnes bude pršet.
Tak se přestaň bezdůvodně strachovat.
Bože. Co to…
Co?
Zatraceně.
Co to sakra?
Co teď?
VRCHNÍ MANAŽER KU
Ano, pane Ku.
Nechápejte to zle. Ptám se jako váš manažer.
- Kde jste? - V horách.
Neprší, že ne?
Bože!
Prší.
Sejděte dolů.
Sejdu, až mu předám ten dárek osobně.
Vraťte se hned.
Proč jste tam šla v dešti?
Zbláznila jste se?
To vy jste mě sem poslal.
Vrátím se, až to předám.
Nějaký ženšen mi je ukradený.
Slezte dolů.
Moment.
Co?
Vydržte chvíli.
O co jde?
Co se děje?
Bože! Počkejte.
VRCHNÍ MANAŽER KU
To není možné.
VRCHNÍ MANAŽER KU
Jsem naživu?
Ale ne.
Co mám dělat?
Haló?
Je tam někdo?
Tady dole je člověk. Prosím, pomozte!
Ale ne.
Buď umřu hladem, nebo umrznu.
Je to můj konec?
Prý mi to bude po smrti slušet, když se najím.
Nepoznám, jestli je to ženšen.
Co to bylo?
Bojím se.
Umřu?
Co budu dělat?
Bojím se, babi.
KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
Děkuji.
To já!
Zachránil jsem ji já!
Proč byste se šli najíst vy dva?
Dělejte, co já.
- Už jste loupal cibuli, že? - Já?
Dělejte, co říkám.
Bože! Co to tam děláte?
To jsem já, Ku Won.
Pomoz mi.
Jste moc starý na to, aby vás živil váš otec
Šetříte si na bydlení?
Jsi zraněný?
Co to děláte?
Ochaňuju vás.
Můžeme jít spolu.
Je to rande.
Překlad titulků: Barbora Page