ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
ОСОБИСТІ СПРАВИ ПЕРСОНАЛУ
Це вся документація з 1989 року?
Так.
Можна спитати, кого ви шукаєте?
Гадки не маю, навіщо тобі ця робота, але тоді доведеться мати справу зі мною.
Скажу це для твого ж добра.
Дивись не скінчи, як мати.
Неважливо.
-Добридень. -Добридень.
Будь ласка, спустіться й поїжте.
Де моя мама?
Вчора її не було, і сьогодні теж немає.
Прошу, встаньте.
Голова чекає.
Ходімо.
Добридень.
Вітання.
Не посміхайтеся.
Припиніть посміхатися.
Не посміхайтеся.
Я сказав, припиніть посміхатися!
Не посміхайтеся.
Припиніть посміхатися.
Це моє місце.
Що?
Це
моє місце.
То ви вмієте плакати?
Поки що дозволяю.
Не йдіть.
Ходімо.
Відвезу вас додому.
Не треба. Я сама доберуся.
Сідайте.
Де ваша парасолька?
Її здуло вітром.
Треба було міцно тримати.
Не хотілося.
І коли її здуло…
мені чомусь полегшало.
Потрібно було раніше відпустити.
Це ви про парасольку?
Чи особисте життя?
Висадіть мене біля станції метро.
ЕПІЗОД 5
Гей.
-Фальшивко Чхон. -Так, пане.
Що?
Де ми?
Тримайте.
Що це?
Не впевнений, що підійде.
Просто сьогодні надягніть, потім викинете.
Зачекайте, пане.
Ходімо поїмо.
У вас день народження.
Якого…
Ваш одяг…
Стійте.
Подумають, що ми пара.
Ніхто так не подумає.
Я міг би знайти кращий варіант.
Гаразд. Подивіться сюди.
Чудово виглядаєте разом.
Хочете ще одне фото?
Ні, ми не пара.
Перепрошую.
Я подумала інакше, бо ви так добре виглядали разом.
-І що мені робити з… -Залиште тут.
Гаразд.
Гарного вечора.
Дякую.
Я ж казала.
Вона все не так зрозуміла.
Невже так погано,
коли вас сприймають за мою дівчину?
Навіщо ви купили однаковий одяг?
Я просто попросив дати що-небудь.
Я ж не буду гаяти час на вас.
Ще б пак.
Ніколи не купував одяг для інших.
Не варто було мені турбуватися,
я ж знав, що не сподобається,
але це краще, ніж мокрий одяг.
Дякую, пане.
Я ж просив не лицемірити.
Я справді вдячна.
Взуття теж мого розміру.
Радий, що підійшло.
Узяв перший-ліпший розмір.
Ваше замовлення.
Смачного.
Як ми все це з'їмо?
Необов'язково доїдати.
Їжте, що подобається.
Яке марнотратство.
Не знав, що ви любите.
Тож замовили все?
Ну, розкажіть.
-Що? -Що вам подобається.
Ваша улюблена їжа,
улюблена погода, улюблений колір.
Хочу знати, що вам подобається.
Навіщо вам це знати?
Щоб не замовляти зайвого,
брати лише те, що вам подобається.
За вечерю плачу я.
У вас день народження.
Дозвольте вас пригостити.
Зазвичай я не святкую день народження.
Чому?
Тому що цього дня почуваюся нікому не потрібною.
Вічно на щось сподіваюся, а потім мене підводять.
Коли нічого не чекаю, мені набагато спокійніше.
Але це фальшиве почуття.
Ви собі брешете.
Це хибна втіха.
Все у вас фальшиве.
Сподіваюся, вам смачно.
Я пригощаю.
-Прошу. -Дякую.
З вас 1 684 000 вон.
Чому?
Що?
Нічого.
Я заплачу карткою.
-Візьміть. -Ні, я заплачу.
Сьогодні ж ваш день народження.
Насолоджуйтеся на повну.
Вибачте, пане.
Потрібен ваш підпис.
Дякую.
Дякую. Щасливої дороги.
Почекайте.
День народження можна не любити, але хай він закінчиться приємно.
Що? Не любите торт?
Ні.
Я люблю торти.
Дякую. Щиро дякую.
Його приготував головний шеф-кухар готелю, тож має бути смачно.
Головний шеф-кухар? Коли?
Коли ми заходили до ресторану.
Попросив приготувати та привезти.
Він, мабуть, додому збирався.
Тому я дуже чемно попросив про особливу послугу.
Це називається створювати незручності.
Особлива послуга для головного менеджера.
Для вас це, може, просте прохання,
але ми сприймаємо таке, як наказ.
Йому через мене довелося затриматися на роботі.
Так далеко я не заглядав.
Наступного разу думатиму.
Дякую за сьогоднішній день.
І за торт дякую.
-Йдіть додому. -Гаразд.
Звичайно.
Я так і знав.
Я знав, що тут щось не так.
Ти тому зі мною порвала?
Ти все спланувала.
Чого ти прийшов?
Чого він прийшов?
Ти хто?
Це ти хто?
Я? Я хлопець Са-Ран.
Чого це раптом?
Ти мій колишній.
Твій колишній? Хто, я?
Ми розлучилися, ти мій колишній.
Що це за тип?
Не твоя справа.
-Чому це не моя? -Ти її колишній.
Отже, не твоя справа.
Не лізь.
Досить.
Я знаю, ти шкодуєш про це.
Проковтни свою гордість і повертайся до мене.
Поліція. Чим можу допомогти?
Алло?
Мене переслідує якийсь маніяк.
-Адреса… -Ти серйозно?
Інакше ти не послухаєш.
Доведеться на тебе заявити.
Іди, поки не пізно.
Чому ти мене проганяєш?
Совість мучає?
Ти мене зраджувала?
-Гей! -Що?
Правильно я зробила, що порвала з тобою.
Варто було зробити це раніше.
Якщо
ще раз з'явишся, я тебе вб'ю. Зрозумів?
Якщо підеш, усе скінчено.
Шляху назад немає.
Між нами все скінчено!
Що за…
-Чого тобі? -Вона сказала тобі піти.
-Відпусти. -Глухий абощо?
У свій день народження вона плакала на самоті.
Ледве її розвеселив.
Не роби ще гірше. Йди.
Та хто ти такий, щоб…
Відпусти.
Я сказав, відпусти!
Відпусти.
Відпусти, будь ласка.
Вона більше не хоче тебе бачити.
Переслідування вважається злочином.
Якщо захочеш зустрітися з нею,
попроси її про це ввічливо.
Зрозумів?
Прокляття.
Ти за це заплатиш.
З днем народження.
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ
Вона знає, що це я?
ДЯКУЮ
Ви зрозуміли, хто це?
-Алло. -Це я.
Знаю.
Тоді чому не відповідаєте?
Ще не встигла.
Послухайте,
якщо раптом таке повториться,
телефонуйте мені.
У поліції і так повно роботи.
Не повториться.
Не хвилюйтеся, їдьте додому.
Я лише дбаю про свого співробітника, я все-таки ваш керівник.
Тож телефонуйте.
Добре. Зрозуміла.
Алло.
З днем народження.
Я так і не привітав вас.
Дякую.
Добре. Відпочивайте.
Гаразд. Ви…
Поїхали.
Вітаю
Вітаю з останнім місцем
Нарешті ми єдині опинилися на останньому місці!
Що це за кислі обличчя?
Вдаєте, що ви тут ні до чого?
Мене принизили перед усіма керівниками.
Ми ж досягли, чого хотіли, тож відсвяткуймо.
-Вибачте. -Вибачте.
«Вибачте»?
Це ви так вибачаєтеся?
Скажіть мені,
ви змовилися, щоб мене звільнили?
Хто сьогодні відповідає за продажі?
Я.
Щойно пасажири сядуть на борт, почнеш продавати.
Повзатимеш у їхніх ногах,
посміхатимешся, допомагатимеш із ручною поклажею,
подаватимеш їжу.
Що завгодно роби,
аби пасажири вирішили:
«Ми просто зобов'язані хоч щось купити в неї».
-Слухаюсь. -Зарубайте собі на носі.
Якщо цього місяця не станемо першими, ми всі підемо на дно.
Це зрозуміло?
-Так, пані! -Так, пані!
Тримайте, пані.
Наодинці можеш звертатися до мене на ти. Ми ж одночасно почали.
-Добре. -Тобі вже час отримати підвищення.
Я б хотіла,
але не варто сподіватися.
Ти ж не хочеш, щоб тебе все життя зневажали?
Вже всі наші колеги старші стюарди.
Тільки ти з білою хусткою.
Тому за твоєю спиною вони тебе зневажають.
Навіть груповий чат без тебе створили. Дитячий садок.
Груповий чат без мене?
Я ж тобі кажу.
Ще одна причина отримати підвищення.
Яка користь від твоїх високих балів на мовних іспитах,
якщо за тебе нікому замовити слівце?
Я тобі допоможу.
Правда?
Збільши продажі на борту.
Займемо перше місце,
і я що-небудь придумаю.
Гаразд.
Буду намагатися.
Я вдома.
Привіт.
Знову це дивитеся.
-Що? -Ну навіщо ти так?
Гей, що…
Отже,
між вами нічого немає,
але він купив тобі одяг від Тома Брауні, бо ти промокла?
Дивно, еге ж?
Не скажеш, хто він?
Гаразд. Добре.
Ким би він не був, він явно намагається підкупити тебе грошима.
Усе не так.
Я просто попросив дати що-небудь.
Я ж не буду гаяти час на вас.
Ти уявляєш, скільки це коштує?
І ти вважаєш, що не подобаєшся йому?
Чоловіки не витрачають гроші на жінок, які їм не цікаві.
Якщо ти так йому подобаєшся, зустрічайся з ним.
Повністю згодна.
Він навіть взуття тобі купив, щоб ти в мокрому не ходила.
Звідки він знає твій розмір?
Ти йому сказала?
Ні.
Радий, що підійшло.
Узяв перший-ліпший розмір.
Ти ж даси йому зрозуміти, що вдячна за такий подарунок?
Не знаю.
Подумай сама.
Він же тобі серце подарував.
Ким же ти будеш, якщо нічого йому не подаруєш?
Де ж твоя совість?
Твоя правда.
Але я не знаю, що йому подобається,
а він дуже прискіпливий.
Не хвилюйтеся, пані.
У нас в «Аланзі» саме з'явилося нове портмоне для карт.
Ідеальний варіант для прискіпливих.
Краще без цього. Ти його навіть не знаєш.
Я зроблю велику знижку.
Навіть не намагайся. Нічого я не куплю.
Пані, а що ви скажете про цей парфум?
Він не надто дорогий, до того ж це хіт
серед молоді сьогодні.
Ідеальний варіант для людей із витонченим почуттям стилю.
Бажаєте придбати?
А чого це ти раптом втручаєшся?
Що за нахаба.
У мене немає вибору.
Прошу, зрозумій.
Що?
Знову не виконали план із продажів?
Знову останні.
Допоможіть мені, пані Кан.
Бери одеколон.
Краще два, якщо вже так.
Я сказала: не куплю!
Будь ласка, купіть що-небудь! Не можна вийти з літака ні з чим.
Та що з тобою?
Ти точно Кан Да-Иль?
Де моя люба Пхьон-Хва?
Отямся! Опануй себе!
Бортпровідники «Кінг Ейр» відмовляються від багажу
заради збільшення запасу товарів дьюті-фрі на борту.
У нас є все.
Купіть у мене що-небудь.
-Ні. -Будь ласка!
Пані?
Ви не можете так вчинити.
Якщо вам не подобається цей товар, є багато інших.
Купіть у мене хоч що-небудь.
Ні, дякую.
Ні!
Пані Са-Ран, будь ласка, вийдіть і…
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Наступного тижня відділ постачання проводить Тиждень суперфермерів.
Цього року буде потрібна допомога «Землі королів».
Тиждень суперфермерів…
Що це?
Ми відвідуємо постачальників преміум-продукції
з різних куточків країни
і просимо про подальшу співпрацю.
Тобто підкуповуємо їх.
За все в цьому світі треба платити.
Що вища цінність, то більше зусиль.
До чого тут «Земля королів»? Нехай постачальники їздять.
Для того ми їх і найняли.
Це надто просто для їхнього рівня компетенції.
Знайдіть інших.
Це мій готель.
Тут я вирішую.
Правильно, ти все вирішуєш скрізь,
окрім тієї частини готелю, де керую я.
Збори закінчені.
Я пішов.
Ви тут як у себе вдома, але чи не можна принаймні постукати?
-Ви куди? -Постукати.
Не заходьте.
Я ж сказав не заходити.
-Що? -Воюєте відкрито?
В сенсі?
Пані Ку старалася з цим заходом, а ви все зіпсували.
Яким ще заходом? Це ж хабар.
У наш час таке вже неприйнятно.
Ви хочете як краще, але у вас поки що немає такої влади.
Може, цього разу просто піддатися?
Програючи тут, ви виграєте.
Я не намагаюся виграти.
Не хочу, щоби люди таким займалися.
Поки ви тут,
миру не буде.
Живучи у Великій Британії,
я мріяв про день,
коли повернуся до Кореї
і зроблю вас головою групи «Кінг» за всяку ціну!
Тому
я щотижня надаю вам звіти про показники групи.
Чому ви їх не читаєте?
-Що це? -Гей!
Стояти!
-Що це? -Поверніть.
-Добре. Тримайте. -Віддайте.
Що це?
Мало не порвали.
Воно вам таке дороге?
Зовсім ні.
Отакої. На вас навіть одяг однаковий.
Маячня. Нічого подібного.
Ні, не маячня.
У неї був день народження.
День народження?
Чому ми на мій день народження таке не практикуємо?
Це бонус для співробітників.
А можна нам із вами однаковий одяг у якості бонусу?
Я теж так хочу!
Вибачте.
Йди сюди!
Мало не порвав.
Зайнятий після роботи?
Ні, жодних планів.
Стоп.
ЗАЙНЯТИЙ ПІСЛЯ РОБОТИ?
Звичайно.
Тоді гаразд.
Що?
І все?
Я не цього хотів.
А що таке?
Кілька хвилин, гадаю, знайду.
Зустрінемось після роботи?
Чому ж ти не відповідаєш?
О лихо.
Я маю бігати за вами?
-Ви навіщо прийшли? -Ви не відповіли.
-На що? -На повідомлення.
-Відповіла. -А я потім ще відповів.
Я на роботі.
Дайте сюди.
Нам заборонено користуватись телефонами.
Навіщо ви хотіли
мене бачити?
Я думала, що у вас плани.
То що
ви хотіли?
У чому справа?
Ну…
Просто хотіла дізнатися…
чи можемо ми зустрітись після роботи.
Я дуже зайнятий.
Та заради вас я пожертвую
своїм часом.
Нічого. Не варто.
Я приділю вам
свій дорогоцінний час.
До зустрічі.
-Який же він крутий. -Чому це?
Цього року ми не беремо участь у Тижні суперфермерів.
-Правда? -Це робота постачальників,
але нас завжди примушували.
Пан Ку відмовив. Сказав, що це не входить у наші обов'язки.
Керівник змінився — настав рай.
Навіть його ім'я означає «порятунок».
Він прийшов, щоб урятувати нас.
Він наш герой.
Сподіваюся, він стане головою.
Невже цей захід настільки поганий?
Ти хоч раз брала там участь?
-Ні. -Тоді мовчи.
До речі, про що ви говорили з паном Ку?
Впала в немилість?
Ні, він мене підтримав.
«Успіхів».
-«Успіхів»? -Так.
Ні…
Не виходьте.
Чому?
Нас можуть побачити.
Ми вчиняємо злочин?
Ні, будь ласка.
Ви можете просто опустити вікно?
Боже.
Що таке?
Ось.
Що це?
Нічого особливого.
Подяка за вчорашнє.
Не треба було нічого дарувати.
-Тоді віддайте. -Стійте.
Я ціную вашу турботу.
-І приймаю її. -Не варто.
Я візьму.
Са-Ран.
-Так. -Додому не їдеш?
Бувай. Щасти.
Щасливої дороги.
Вже йдете?
Так. Я думала, що у вас багато справ.
Не витрачатиму ваш дорогоцінний час.
Боже.
Поїхали поїмо.
Що?
Я зголоднів.
Гаразд.
Тепер я пригощаю.
Бігом.
Клієнт номер 159.
-Так. -Це не ми.
Який у нас номер?
Терпіння.
Стільки чекати заради однієї вечері?
Місце популярне, столики вони не бронюють.
У житті нічого не чекав.
Воно й видно.
Наскільки хорошим має бути ресторан,
щоб люди стояли в черзі?
Для таких, як я, час…
Ходімо. Зайдемо іншим разом.
Чому?
Не хочу витрачати ваш дорогоцінний час.
Наступного разу забронюю столик.
Ви мене навіть не дослухали.
Несподівано…
Раптово
мені стало цікаво, як це — чекати.
Настав час пізнати очікування.
Ви не повинні це робити.
А я зроблю,
хоч і не зобов'язаний.
Сідайте.
А мені завжди доводиться чекати.
У вічному очікуванні: то автобус чекаєш, то таксі.
«Коли вже прийде моя черга?»
«А раптом не всі в черзі пройдуть, і я не встигну?»
Хтось якось сказав,
що всі ті, кому доводиться завжди чекати,
працюють на людей, які ніколи не стоять у чергах.
Дивлячись на вас, так і є.
Що за дурна сегрегація за ознакою стояння в чергах?
Серця у вас немає.
Клієнт номер 161.
Це не ми.
Ой, це таки ми.
Там пожежа?
Ніколи такого не бачили?
Тільки не кажіть,
що вони і для нас таку виставу влаштують.
Влаштують. А що не так?
Їсти потрібно у спокої.
Тут хаос і плутанина.
Я сюди приходжу в особливих випадках.
Якщо будете скиглити — підемо.
Стійте.
Тут незатишно,
але я потерплю.
Готові зробити замовлення?
Так, нам два фірмові набори, будь ласка.
-Що будете пити? -Луїз-Конті.
Що, перепрошую?
Луїз-Конті.
Два кухлі пива.
-Добре. -Дякую.
Сьогодні я пригощаю, тож сама виберу.
А якщо кухоль холодний, пиво стає стерпним на смак?
У гарній упаковці можна продати що завгодно.
Нічого ви не розумієте.
Дайте сюди. Сама вип'ю.
Ціную ваш жест, тож сам усе вип'ю.
Ніби послугу робите.
«Знайду час, почекаю, заради вас потерплю».
А ще заради вас я цокнуся.
Така честь цокнутися з вами, пане.
Як так?
Що скажете?
-Неймовірно, так? -Смачно.
Але як? Чому смачно?
Чому мені так смачно?
Можна мені ще?
А коли буде їжа?
Боягуз.
Я не злякався.
Я…
Просто несподівано було.
І я йому підіграв.
Так, звичайно.
Але з пальцями він перегнув…
Тепер можна їсти?
Так, скуштуйте.
Смачно, так?
Це ж…
Він зробив серце.
Як же так…
Один, два, три.
Ще пару фото. Один, два…
Овва, серденько.
А кому воно дістанеться?
Що наступного разу поїмо?
Наступного?
Тобто…
це все?
Так, це все.
Чому?
Тому що мені ніяково їсти з вами наодинці.
А мені цілком.
То коли знову побачимось?
Але ж я вже сказала.
-Чому ні? -Мені некомфортно.
-А мені комфортно. -Для вас тільки це важливо?
Гаразд.
Почувайтеся комфортно зі мною.
Я дозволяю.
Що?
Ви вмієте посміхатися?
Якщо вмієте, треба було посміхатися на Чеджу.
Помиляєтеся. Я не люблю посміхатися.
Може, м'яса наступного разу?
Я знаю чудовий ресторан.
Ні, дякую. Ідіть із друзями.
У мене немає друзів.
Чому?
Вони мені не потрібні.
А як щодо пасти?
-Я… -Гаразд. Сам вирішу.
Вибачте.
-Відмовилися від м'яса — буде паста. -Ви мене чули?
-Паста буває… -Агов?
-Буває з молюсками… -Чуєте?
-…з часником… -Ви оглухли?
-…і вершковою пастою з ікрою. -Гей, я сказала, що не піду.
-Та що з вами таке? -Зате я піду.
Я піду. Складете компанію?
Хотів мене здивувати? Приїхав без попередження.
Ти вечеряв?
Мені замовити щось?
Є розмова.
Нам треба розлучитися.
У мене з'явилася інша.
І скільки це триватиме?
Просто розважайся.
Я її справді кохаю.
Гаразд.
Кохай її всім серцем.
Я не забороняю.
Зараз не час розлучатися.
Мені не потрібні гроші,
просто дай мені розлучення.
У мене зараз війна з Воном.
Батько ще не вибрав спадкоємця.
Не заважай, почекай.
Коли успадкую групу «Кінг», зроблю все, що хочеш.
-Хва-Ран. -Ти не можеш мене покинути.
Підеш тоді, коли я дозволю.
Сюрприз!
Що це?
Хіба сьогодні не річниця вашого весілля?
Мій особливий подарунок для вас із чоловіком.
Від усього серця
вітаю вас із річницею!
Дякую. Можете там поставити.
Д-р Юн приїхав до Кореї?
Він прилетів терміново по роботі, не встиг із нами зв'язатися.
Кажуть, у нього хтось є.
Просто інтрижка.
Головне, щоб ніхто не дізнався.
Я простежу. Не хвилюйся.
Я не за тебе хвилююся.
Якщо підуть плітки,
доведеться витрачати кошти, щоб заткнути пресу.
Завтра чекаю твого затвердження Тижня суперфермерів.
Я ж сказав, ми не будемо цим займатися.
Ти хочеш зробити їм послугу?
Працівникам за це платять.
Ми можемо їм наказувати.
Я не буду змушувати їх займатися таким навіть за гроші.
Як благородно.
Знаєш, чого вони насправді хочуть?
Грошей.
І лише грошей.
Годі викаблучуватися, підпиши папери.
Ласкаво просимо.
Вибачте, але ваш пес може створювати незручності іншим покупцям.
Можете взяти його на руки?
Мені всього одну річ треба, і я відразу піду.
Спробуйте зрозуміти.
Якщо мені доведеться носити Чарльза на руках,
незручно буде мені.
Мені самій тепер страждати?
Усе добре, малюче.
Ми купимо дещо й відразу підемо.
Ви ж знаєте, хто це?
Всенародна мама,
актриса Мо Сон-Е.
Вибачте, але ваш пес може налякати інших клієнтів.
Прошу, зрозумійте.
Ви мене провокуєте?
Гаразд.
Зазвичай мені все одно, куплю я те, що мені треба, чи ні,
але сьогодні я це отримаю!
Боже.
Пані Кан, він какає!
Добре тобі, так?
Чарльз, ти покакав?
Молодчинка.
-Ходімо. -Вибачте, пані.
Вам доведеться прибрати.
-Що? -Какавельки Чарльза.
Це не мій обов'язок.
Для цього є ви.
До того ж у Чарльза чисті какавельки, навіть не смердять.
Якщо вони не смердять, може, самі приберете?
Що за дурниці?
Спочатку мене не пускають у магазин,
а потім хочуть, щоб я прибирала какавельки.
Покличте керівника!
Я керівник.
Як зручно.
Керуйте магазином і приберіть тут усе самі.
Пані Кан, я зроблю.
Ні, це не наша робота.
Вибачте, але прошу вас усе за собою прибрати.
Гей!
Я Мо Сон-Е, всенародна мама!
Ви не знаєте, хто я?
Гей, ти куди?
Що ти робиш?
Навіщо ти тут прибираєш?
Я ж просила не втручатися.
На вас дивляться. Опануйте себе.
Якщо це потрапить у мережу,
вас знову критикуватимуть.
Цей непотріб любить владою зловживати.
Заплющу на це очі, бо я добра й проста.
Вважайте, вам пощастило зустріти таку, як я.
Ноги моєї тут більше не буде!
Треба ж таке.
До побачення.
Може, наздогнати її і святою водою окропити?
Не варто.
Нам просто не пощастило. Краще з'їмо щось гостреньке.
-Овва. -Що будемо їсти?
Що рекомендуєте?
Оця страва користується великою популярністю.
РЕКОМЕНДОВАНО ВСЕНАРОДНОЮ МАМОЮ МО СОН-Е
Вибачте. Ми зайдемо іншим разом.
-Ходімо. -Ми вже поїли.
Вибачте.
Нам справді треба це робити?
Це частина роботи.
Робіть, як кажуть. Початківцям завжди це доручають.
Я піду відпочину,
а ви зателефонуєте всім, хто є у списку.
Добре.
Алло, з вами говорить Чхон Са-Ран, співробітниця готелю «Кінг».
Як ваші справи?
Давно вас тут не бачила, вирішила дізнатися, як ваші справи.
Ні, зовсім ні.
Це вам дякую за добрі слова.
Добре. Заходьте, коли матимете час.
Дякую.
Алло, з вами говорить Чхон Са-Ран, співробітниця готелю «Кінг».
Давно вас не бачила.
Алло.
Добридень.
Це Чхон Са-Ран, готель «Кінг».
Хотіла запросити вас завітати до нас.
Добре. До зустрічі.
Дякую.
Добридень, пане.
Що ви робите?
-Що? -Кому ви телефонували?
ВІП-клієнтам, дізнавалася, як їхні справи.
Самі вирішили зателефонувати їм?
Чи це через премію?
Це ж просто гроші.
Я лише виконую наказ
зв'язатися з ВІП-гостями для підвищення продажів.
Який наказ? Хто його віддав?
Навіть якщо так,
де ж ваша гідність?
Можу поставити вам те саме питання.
Ви як керівник могли б мені допомогти,
але ви ображаєте мене за мою ж роботу.
Мені неприємно бачити,
як ви плазуєте перед ними.
Я не плазую.
Я лише роблю свою роботу.
Свою?
Ви в операційному відділі.
Як люб'язно з вашого боку, що допомагаєте з продажами.
ГОЛОВНИЙ МЕНЕДЖЕР КУ ВОН
Пане Ку?
Усі співробітники цим займаються?
Чим?
Телефонують кожному клієнту,
сміються їм у слухавку і кажуть:
Приходьте до нас, пане.
Обурливо.
Справді так добре працюють?
Премія виявилася добрим стимулом.
І це називається роботою?
У нас Тиждень суперфермерів?
Надішліть співробітників.
Ви ж не хотіли.
Мабуть, для співробітників я був злодієм, а не героєм.
Якщо вони так хочуть заробити, доведеться їм допомогти.
Працюйте.
Підтримую ваше рішення.
Програючи, ви виграєте.
Якщо й далі мене слухатимете,
усе піде як по маслу.
Ось так.
Я все зроблю.
Як же він мене дратує…
Прошу уваги.
Прийнято рішення
брати участь у Тижні суперфермерів.
-Що? -Казали ж, що цього року не будемо.
Мабуть, він зрештою ухвалив.
Уже все вирішено, поквапимося.
Розподіліть між собою місця і повідомте мені.
-Так, пані. -Так, пані.
Тримайтеся!
-Так, пані. -Так, пані.
А сам вдавав, що на нашому боці.
То він це вдавав?
Так я і думав. Він з тих, хто встромляє ніж у спину.
По обличчю можна багато сказати про людину.
Нічого не поробиш.
Будемо готуватись.
Я перша вибираю.
Заперечення є?
Мені нічого не лишилося.
У тебе немає вибору.
Ти женьшень.
Женьшень?
Це найважливіше місце, тож одягнися красивіше.
Тобі треба буде вручити подарунок особисто.
Візьми із собою змінний одяг.
Гаразд.
Розклад Тижня суперфермерів готовий.
Королівські горіхи та сушена хурма їдуть у середу.
Тхон'йонські устриці, молюски Вандо і дикий женьшень вже поїхали.
Вже?
Ви довго думали, доводиться поспішати.
РОЗКЛАД ТИЖНЯ СУПЕРФЕРМЕРІВ
ГОРА ЧИРІСАН, ЧХОН СА-РАН
СЕУЛ — КУРЕ
Що за маячня?
Вона поїде нічним рейсом із Сеулу
і прибуде в Куре о 4:40 ранку.
А потім ще годину й 20 хвилин їхатиме автобусом
до будинку головного збирача женьшеню до 7:00.
Вона повинна привітатися,
допомогти по дому, зробити промофото,
і останнім рейсом повернутися до Сеула до 1:00 ночі.
-А вранці прийти на роботу? -Так.
Їхати в таку далечінь і повернутися наступного дня,
навіть не поспавши?
Поспить в автобусі.
Що такого у цьому заході,
що люди мусять працювати до знемоги?
Але ж ви самі його затвердили.
Їм заплатять по 200 000 вон,
тож ніхто не буде скаржитися.
ДИКИЙ ЖЕНЬШЕНЬ
Схоже на корінь дзвіночка.
Приємної подорожі.
Якщо потрібно, візьміть вихідний.
Ви вже їдете?
Чого ви все пишете й стираєте?
Якщо так переживаєте, просто зателефонуйте їй.
Що?
Про що ви?
Нікому я не збирався писати.
Авжеж. Просто зателефонуйте.
Дивіться на дорогу.
А що я роблю?
Ввічливіше можна?
Повертаю, пане.
Є хто вдома?
Чим можу вам допомогти?
Боже.
Добридень, я з готелю «Кінг».
Зрозуміло.
Старого немає вдома.
Давайте. Я йому передам.
Я маю особисто вручити.
Немає сенсу.
Подарунками його все одно не купити.
З яких тільки готелів до нас не приїжджали.
А все дарма.
Старий відмовляється з ними зустрічатися, щоб зберігати вірність First Royal.
Я замовлю за вас слівце.
Відпочиньте тут трохи і повертайтеся до Сеула.
Я не втомилася, дякую.
А ви випадково не знаєте, де ваш чоловік?
Він у горах.
А коли він іде, ніхто не знає, коли повернеться.
Я б усе-таки хотіла з ним побачитися.
А ви вперта.
Хочете вирушити в похід?
Куди мені йти?
Підете тією стежкою, побачите невелику халупу.
Він має бути десь неподалік.
А чи далеко йти?
Тут недалеко.
Прямо в цих туфлях підете?
Ні, я взяла змінне взуття. Усе тут.
-Можете там переодягтися. -Дякую.
А казала ж недалеко.
Я вже години дві йду. Де він?
КАРТА ПОГОДИ
-Сьогодні буде дощ? -Обіцяють.
Але з горами та морем не вгадаєш.
Очікуються сильні грози з поривами вітру.
А в горах не надто небезпечно буде?
Кумедно. Так переживаєте, хоча самі її туди відправили.
Хто переживає?
Якщо ні, то й добре.
Маю свіжу статистику продажів.
-Але вам це нецікаво, так? -Правильно.
Зараз семінар із парламентської політики. Ви не йдете?
Не йду.
Ви переживаєте за пані Са-Ран, правда?
Звісно, переживаю.
-Що? -Ви на неї запали.
То поводьтеся з нею добре. Навіщо до неї доскіпуєтеся?
Вона мені не подобається.
Голова болить. Ідіть геть.
До речі,
ймовірність дощу сьогодні лише 30%.
Тож не переживайте дарма.
Боже мій. Що за…
Що?
Чорт.
Який жах.
І що робити?
ГОЛОВНИЙ МЕНЕДЖЕР КУ
Слухаю, пане Ку.
Зрозумійте мене правильно. Дзвоню як ваш керівник.
-Ви зараз де? -У горах.
Там немає дощу?
Боже мій!
Ще який.
Спускайтесь назад.
Спущусь, коли вручу йому подарунок.
Спускайтесь негайно.
Навіщо ви туди полізли в дощ?
Зовсім розуму немає?
Ви самі мене відправили сюди.
Закінчу та повернуся.
Мені начхати на цей женьшень.
Спускайтеся вже.
Зачекайте.
Що таке?
Секундочку.
Що сталося?
Що відбувається?
Боже мій! Зачекайте.
ГОЛОВНИЙ МЕНЕДЖЕР КУ
Не може бути.
ГОЛОВНИЙ МЕНЕДЖЕР КУ
Я жива?
О ні.
І що мені робити?
Агов?
Є тут хто?
Тут людина внизу. Допоможіть!
О ні.
Я або з голоду помру, або з холоду.
Невже мені кінець?
Кажуть, на тому світі буде добре, якщо їсти добре.
Не зрозумію, це женьшень чи ні.
Що це було?
Мені страшно.
Я помру?
Що мені робити?
Бабусю, мені страшно.
ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
Дякую.
Це ж я!
Я її врятував!
Чому врятував її я, а їсте ви?
За мною.
-Ви хоч раз у житті чистили цибулю? -Я?
Робіть, як говорю.
Боже! Що ви тут робите?
Це я, Ку Вон.
Допоможіть.
Ви вже великий хлопчик, годі жити на батьківські гроші.
Ви відкладаєте на житло?
Не постраждали?
Що ви робите?
Я обіцяв захищати.
Можете мене взяти.
Це побачення.
Переклад субтитрів: Юрій Обревко