ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
Я кохаю тебе, Са-Ран.
Я теж тебе кохаю.
Не хочу повертатися в Корею.
Хочу залишитися тут на все життя.
-Обожнюю Бангкок. -Смачно?
А як же Чхо-Рон?
Чекає не дочекається тебе, мабуть.
Твоя правда, у мене є дочка. Я й забула.
Що з тобою, мамочко?
Прийди до тями.
Гаразд.
Їхати справді сумно.
Ми тут як у казці.
Можна буде ще з'їздити.
Навіть куди-небудь краще.
Запам'ятай свої слова.
Слухаюся, пані.
Який сенс подорожувати разом, якщо всі йдуть куди заманеться?
І навіщо я взагалі все планував,
пане Но?
Він правий.
Ви вийшли за рамки, засмутили пана Ю.
Обожнюю вас.
Тому…
я приготував
фінальний подарунок.
Що це?
Секрет.
Отже, нічого він не приготував.
Точно.
Гаразд. Ходімо.
Від душі!
-Від душі! -Від душі!
Ми…
-Єдині! -Єдині!
АЕРОПОРТ СУВАРНАБХУМІ
Це наші місця?
У нас квитки в бізнес-клас. Оце так.
Звичайно.
Усі ВІП-працівники групи «Кінг»
сидять на ВІП-місцях.
-Ти рада? -Так.
Дуже. Так круто.
Бережи голову.
Досі я лише обслуговувала тих, хто тут сидить.
Навіть не мріяла, що сама тут опинюся.
І не кажи. Що це все таке?
Тут стільки місця.
Щиро дякую, пане Ю.
Ми піднімемо продажі ще вище.
Насолоджуйтеся. Ви на це заслуговуєте.
Ви найкращий!
Ідеальна подорож — від початку й до кінця.
Дякую.
Це я маю тобі дякувати.
Мені було добре з тобою.
Чи можна бути такою щасливою?
Я зроблю тебе ще щасливішою.
ЕПІЗОД 11
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Наш 100-річний ювілей — важлива подія, адже він буває лише раз на століття.
Помилки не допускаються.
Банкет включатиме в себе десять страв.
Ми відповідаємо головним чином
за зустріч важливих гостей і обслуговування супер-ВІП-гостей.
Оскільки нам довірили таких гостей,
покажемо їм фірмовий сервіс «Землі королів».
-Будемо намагатися. -Будемо намагатися
Коли отримаємо список гостей, перевірте всі дані,
щоб точно нічого не забути
під час підготовки, добре, Ха-Но?
Так, усе зроблю.
Будуть зміни — повідомлю.
На цьому збори закінчено.
До речі, найкращий фахівцю,
ви добре відпочили?
Так, чудово. Дякую вам.
Від кожного напрямку обрали одного.
Я рада, що найкращого співробітника обрали із «Землі королів».
Я вами пишаюся.
Будемо намагатися, щоб і наступний співробітник
теж був із «Землі королів».
-Так. -Так.
Пані Чон,
подарунок невеликий, але…
-Що це? -Бомбочка для ванни.
Ви ж любите прийняти ванну після роботи.
Мені сподобався її запах.
Я зворушена, що ви подумали про мене під час відпустки.
Дякую. Скористаюся нею.
Добре.
Дивіться, як підлизується.
Тільки пані Чон привезла.
А це тобі, Ду-Рі.
Тобі, Се-Хо.
Це твоє, Да-Соку,
а це Не-Мо.
І тобі, Ха-Но.
Нам можна було й не купувати.
Там нічого такого.
Просто подумала про вас, коли була в магазині.
До того ж ми ж одна команда.
Дякую. Обов'язково спробую.
-Дякую. -Щиро дякую.
Це дощечка готелю в подарунок для ВІП-гостей,
які будуть на заході.
ДЯКУЮ ЗА ВАШУ ПІДТРИМКУ ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Виглядає краще, ніж я очікував.
Чудово.
Рада, що вам сподобалося.
Я сама їх підготувала.
Чудово. Це справжнє золото?
Так. Дотримуючись закону про протидію корупції,
я взяла три корейські тони золота, тобто 11,25 грама.
Підготуймо подарунки для співробітників.
-Для всіх? -Звичайно.
А готель зможе собі таке дозволити?
Якщо так важко, вам можемо не дарувати.
Ні, зовсім не важко.
Чудова ідея.
Якщо подарунки для всіх,
можна зробити купони на номери або буфет.
Зручно має бути не нам.
Дізнайтеся, чого хотіли б співробітники,
і підготуйте відповідні подарунки.
Так, пане.
Я дізнаюся їхню думку
і приготую подарунки відповідно до їхніх бажань.
Добре. Дякую.
Пане Ку?
-Пане Ку! -Так?
Привіт.
Я вас кілька разів кликала, але ви не реагували.
Вибачте. Із головою поринув у роботу.
Тоді чому б вам
не попрацювати у себе в кабінеті?
Ні, дякую.
У вас, мабуть, багато справ. Можете йти.
Я не можу працювати, поки ти тут сидиш.
Це не офіс.
Тут не можна так поводитися.
Можна трохи тут попрацювати?
Звісно, ні.
Що?
Хто тут бос?
Покличте боса.
Хочу побачити твоє обличчя.
Важко знайти час посеред робочого дня.
Мені подобається, що ти поряд, нехай і ненадовго.
А тобі?
Мені теж.
Я відчуваю те саме.
Не хочете що-небудь випити?
На ваш вибір, будь ласка.
Оскільки вдень ви зазвичай п'єте чай, а не каву,
що скажете про Ерл Грей?
Звідки ви стільки знаєте про мене?
Ви до мене не байдужі?
Співробітники «Землі королів»
мають пам'ятати вподобання гостей.
Якщо це єдина причина, то це якось прикро.
Хто б говорив.
Ви навіть не відповіли на мій дзвінок.
А ви злопам'ятна.
Я впевнений, що вже вибачився.
Ви сказали, що вам прикро, тож і я дещо пригадала.
Якщо ви така засмучена, може, підемо кудись пізніше?
Як ми це зробимо? Тут стільки очей.
Усього один, два, три, чотири, п'ять, шість… Пусте.
Не так і багато.
Ми ж не вчинили злочин.
Кохання — це злочин?
Не хочу бути об'єктом їхніх пліток.
Ми можемо піти окремо,
а потім зустрітися.
Пане Ку.
Я всюди вас шукав.
Пані Ку хоче вас бачити.
І досить терміново.
Список гостей на 100-річний ювілей ще не затверджено.
Затверджено. Треба лише ухвалити рішення.
У чому різниця?
Зараз не час розслаблятися.
Навіть у секретаріаті директора потрібен список гостей.
Я й не розслабляюся. Намагаюся все робити акуратно.
Тоді вирішуйте швидше.
І погляньте на це.
Це список ВІП-клієнтів, запрошених на наші заходи
за останні п'ять років.
До вашого відома, пані Ку запрошує в основному політиків,
таких як члени Національних зборів і міністерств.
І що?
Нам вчинити так само?
Ні.
Як майбутні керівники групи «Кінг»,
ми орієнтовані на молодь, майбутнє і світовий імідж.
Тому я й подумав…
Запросимо популярних виконавців K-pop.
Готовий особисто взятися за запрошення.
Я просив підготуватися, а не вдовольняти особисті інтереси.
Я подбаю про решту.
Зосередьтеся на репетиції.
Зрозуміло?
Я розраховую на вас.
«Я розраховую на вас».
Ви крутий.
Боже. «Я розраховую на вас».
Запроси людей зі списку.
Я попросила депутата Пака виголосити вітальну промову,
встав її після промови голови.
Я відповідаю за захід.
Прийми мою допомогу, поки пропоную.
Я організатор, і я сам вирішую, що робити.
Коли ти будеш відповідальною, тоді й вирішуватимеш.
Досить уже викаблучуватися.
Наш 100-річний ювілей — це не жарт.
Ми будемо представляти тих, з ким працюватимемо
наступні 100 років.
Там мають бути гідні люди.
СПИСОК ВІП-ОСІБ
Політики, високопоставлені чиновники з міністерства фінансів…
Мабуть, ти хочеш побудувати майбутнє з ними.
Це цінні люди для всіх дочірніх компаній групи «Кінг».
Не хочу нічого планувати з цими людьми.
Успіх, досягнутий за рахунок сильних світу цього,
усе одно розвалиться.
І ти це знаєш.
І з ким же ти будуватимеш майбутнє?
Кажуть, коли забуваєш про тих,
хто допомагав тобі на своєму шляху, ти падаєш.
Наступні 100 років
ми присвятимо тим, хто побудував цей готель.
Схоже, тобі подобається грати в героя.
Ти навіть співробітникам взяв місця в бізнес-класі,
намагаючись домогтися їхньої прихильності.
Думаєш вибитися в люди,
якщо матимеш їх на своєму боці?
Я не шукав їхньої прихильності.
Це ж очевидно.
Керівник чи звичайний співробітник —
з усіма, хто працює заради компанії,
поводитимуться однаково.
-Хто таке вирішив? -Я.
Людина з совістю.
Принаймні
компанія не може підставляти співробітників.
Згодна?
Ти справді думаєш, що всі люди однакові?
Повітряні кульки теж здаються однаковими,
але деякі з них злітають, а деякі падають.
Відрізняють їх
по крові.
На вигляд схожі, але це не так.
Бо мають різні гени.
Як і в нас із тобою.
Чим я від тебе відрізняюся?
Просто живи в невіданні.
Це твоя доля.
МЕТА ПРОДАЖІВ «АЛАНГИ»
Ось наша нова мета.
Розрахуйте продажі на кожен день
і в кінці робочого дня надсилайте мені звіт.
Цільова сума зависока.
То ви не зможете?
Ні, не зможемо.
Ми й так підвищили ціль на 10% порівняно з попереднім місяцем.
Добре.
Тоді я повідомлю в головний офіс
про скорочення персоналу.
Що? Скорочення персоналу?
Продажі, може, і зростають,
як і орендна плата й інші витрати.
«Аланга» в мінусі.
З такими продажами
ми не можемо лишити всіх.
Тож у кінці цього місяця…
МІН Ю-БІН
…звільніть молодшого працівника.
Ось так раптово?
Тому я пропонувала інше рішення.
А ви його відкинули.
Ну що ж.
Зачекайте. Я це зроблю.
Ми зможемо.
Так би й одразу сказали.
Добре, що ми про все домовилися.
Я прихильниця миру.
До речі,
ви повинні пригостити нас усіх дорогою вечерею.
Чому?
Ви полетіли в Бангкок завдяки мені.
Забули вже?
Не завдяки вам, пані То.
А в результаті моїх зусиль.
А хто вас мотивував?
Я налаштовувала вас на старанну працю,
і ви досягли рекордних продажів і стали найкращим співробітником.
Чула, омакасе зараз у моді.
Замовте столик на наступний тиждень.
Тоді
піду працювати на виїзді.
Це середземноморська закуска з устриць
західного узбережжя.
Я використовував фенхель для надання свіжості.
Освіжає. Це буде гарною закускою.
У якості основної страви
ми приготували преміум-вирізку дев'ятого рівня мармуровості
з органічної яловичини
корів вільного вигулу.
Чудово.
Загалом, все має чудовий вигляд.
Дякую за роботу.
Дякую, пане.
Шеф-кухарі всіх ресторанів три місяці працювали
над стравами з найкращих інгредієнтів.
Будуть також літні гості.
Додайте деякі страви, які легко засвоюються.
Може, ще зробити набір страв для тих,
хто віддає перевагу корейській кухні,
щоб у них був вибір?
Зрозуміло.
Ми обговоримо це з усіма і приготуємо.
Добре. Дякую.
Я візьму стейк. Дякую.
Отже, тебе знову не підвищили.
Не лізь не в свою справу.
І нащо ти так працюєш?
Вчися у Мі-Ни.
Купує подарунки для керівниці й допомагає її родині готувати кімчі.
Хто її не полюбить?
Ходімо вип'ємо.
-Ні, дякую. -Ну й нехай.
Як хочеш.
Пані Ю.
Так?
Підемо куди-небудь,
відсвяткуємо підвищення Мі-Ни?
Чудово.
Ви пригощаєте?
Я заплачу за вас, пані Ю.
Гаразд, ходімо. Всі чули?
Так, я з радістю піду.
Шкода, але я не зможу приєднатися.
Що?
Ро-Уне, ми зобов'язані слухати капітана.
У мене плани.
У нас у всіх теж були плани.
Ні, все гаразд.
Не можна все робити обов'язковим.
Ви ж не проти?
Звичайно, ні.
Йдіть. Ви вільні.
Я все розумію.
Дякую, пане Но.
Гаразд. Тоді перепрошую.
Ходімо, Пхьон-Хва.
Що?
Що ти робиш, Ро-Уне?
У нас із Пхьон-Хвою плани.
Тоді ми підемо.
Ходімо.
Що ж, мені треба йти.
Бажаю добре провести час.
Тоді я теж піду, якщо ви не проти.
Я дуже втомилася. Дякую за розуміння.
Повірити не можу.
У нас були плани на вечір?
Так.
Я планував сходити сюди з тобою.
Мені не вистачило часу в Бангкоку.
Тут чудово, так?
Якщо капітан так сказав, ми всі повинні піти.
Не хвилюєшся про завтрашній день?
Завтра все вирішиться само собою.
Сьогодні мені просто добре бути тут із тобою.
Скажи, я тобі…
подобаюся?
Так.
Ти мені подобаєшся.
Вибач,
боюся, це не взаємно.
Нічого.
Я це сказав тільки тому, що ти запитала.
Роби, що хочеш.
Я робитиму так, як підказує серце.
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
До головної будівлі можна доїхати тією дорогою.
-До побачення. -Добре. Дякую.
-Пане. -Пане Ку.
У вас є хвилинка?
Мені шкода,
але скоро приїде важливий гість,
тож я не можу піти.
Це ненадовго.
Вибачте, пане Ку.
Я повинен сам привітати гостя.
Тоді чекатиму на вас у «Землі королів».
-Так, пане. Я скоро прийду. -Добре.
Ласкаво просимо. Я чекав на вас.
Як ваші справи?
Усе гаразд, дякую.
Прошу сюди.
Вибачте, що змусив чекати.
Ні, це я вас так раптово запросив.
-Сідайте. -Добре.
Що будете пити?
Можна гарячого чаю?
Звичайно.
Мені те саме.
Добре.
Ви ж тут більше семи років працюєте?
Ваша прекрасна посмішка нітрохи не змінилася.
Звідки ви знаєте, як довго я тут працюю?
Тому що я швейцар у цьому готелі.
Ви маєте рацію.
Приємно бачити вас тут, пане.
Я зараз принесу чай.
Що то була за жінка?
Вона приїздить у готель приблизно раз на місяць,
щоб замовити тарілку супу з яловичих кісток.
Раніше вона приїздила сюди з чоловіком.
А після його смерті вона приїздить сюди сама.
Мені здається, що їй буде не так самотньо,
якщо замість чоловіка її чекатиму я.
Що краще я пізнаю персонал готелю, то більше поважаю вас усіх.
Ви просто диво.
Зовсім ні.
Мені самому це подобається.
Мені сказали, що ви тут найдовше працюєте.
Ви давно з нами,
тож я вирішив із вами познайомитися і дещо обговорити.
Не знаю, чи зможу я вам допомогти.
Хто з гостей вам запам'ятався найбільше?
Біля головного входу в готель росте велике дерево.
Це пожертва одного із засновників.
Він також допоміг готелю під час кризи.
Після його смерті
його син часто зупинявся в готелі,
але ми давно не бачилися.
Я б знову хотів особисто привітати його як гостя.
Он як, виявляється.
Я й гадки не мав.
Ви завжди мріяли працювати в готелі?
Ні.
Я просто шукав щастя
й опинився тут.
То…
ви знайшли щастя?
Дякую, що приділили час.
Усього доброго.
Навіщо так ввічливо вклонилися?
-Я шокований. -Репетиція.
-Усе готово? -Так, пане.
Ходімо?
Тримайте тарілки рівно.
Не перехиляємо.
Перевірте маршрути входу й виходу,
щоб нічого не заважало.
Не можна перевищувати відведений час.
Вони такі круті.
Репетиції завжди проходять так детально?
Репетиції для банкетів готелю «Кінг»
проходять напередодні заходу.
Оскільки на цьому заході будуть супер-ВІП-гості,
ми підходимо ще скрупульозніше.
Ви перевершили мої очікування.
Продовжуйте в тому ж дусі.
Так, пане.
Ми обслужимо всіх гостей з найбільшою щирістю.
Дякую.
Стій! Почекай.
-Це я. -Ти мене налякав.
З тобою все гаразд?
-Хіба не видно? -Боже мій.
Чому ти така сильна?
Живіт.
Нащо було ззаду обнімати?
Ти мене налякав.
Я хотів зробити сюрприз.
Але не знав, що ти будеш така рада мене бачити.
Вибач. З тобою все гаразд?
Можна не турбуватися, коли ти сама вночі гуляєш.
Ти боксом у дитинстві займалася?
І я не ротом звуки видаю.
Це все мої кулаки.
Тобі весело?
Змалечку нікому не програвала.
Ще б пак.
Так боляче?
О ні.
З тобою все гаразд?
Боже.
О ні.
Як боляче.
Відвезти тебе в лікарню?
Поїдемо?
Боляче.
Як добре.
Тут не можна.
Мені потрібно підзарядитися.
День був такий виснажливий.
Майже не залишилося сил.
Ось тут можна поставити зарядний?
Хочу підзарядитися.
Ось.
Боюся, нас побачать.
У мене один процент.
Лише один?
Так, заряджай.
Будь ласка.
П'ять процентів. Десять.
Цього мало.
Ще заряджай.
Тепер 15, 25, 30.
Сто відсотків. Я повністю заряджений.
Боже, ну ти й дурник.
Боже мій.
-Лишенько. -Що?
-Ховайся. -Чому?
Що з тобою?
О ні.
Це співробітники готелю.
-Вставай. -Але куди?
-Почекай. Куди? -Автобус.
-Швидше.
-Так страшно. -Ви співробітники, так?
«Співробітники»?
Вітаємо, пане Ку!
-Вітаємо, пане Ку! -Вітаємо, пане Ку!
Вітаємо, пане Ку!
Вітаємо, пане Ку.
КОРПОРАТИВНИЙ АВТОБУС «КІНГ»
ГОТЕЛЬ «КІНГ» ЗУПИНКА КОРПОРАТИВНОГО АВТОБУСА
Пане Ку,
це корпоративний автобус, який доставляє наших співробітників
на роботу й додому.
У готелі три зміни,
тому автобус робить шість рейсів за день.
Ми раді всім перевагам для співробітників,
але мені здається, що автобус —
найголовніша з усіх.
Щиро дякую.
Дякую!
-Дякую! -Дякую!
-Попрощайся.
Помахай на прощання.
Я теж дуже вдячний.
-Продовжуйте в тому ж дусі. -Ми вас любимо!
Добре.
Щасливої дороги.
Пан Ку йде.
Щасливої дороги.
До побачення.
-Дякую. -Дякую.
Пане Ку, ви найкращий!
-Дякую! -Дякую!
Ви найкращий!
-Це було так смішно. -Боже.
Із вогню та в полум'я.
І як ти так швидко зметикувала?
Я ні про що думати не міг.
Сама не знаю.
Треба було щось придумати.
Рано чи пізно дізнаються.
Треба бути обережнішими.
Чому?
Тому що я син голови?
Якби мене це хвилювало,
я б з тобою не зустрічалася.
Як ти знайшов це місце?
Мені здалося,
в Бангкоку тобі сподобався місяць, тому я трохи пошукав.
Судячи з усього, на цій річці найбільше місяців.
Гарно.
Справді?
Прогуляємося внизу?
До речі,
навіщо ти зустрічався зі швейцаром?
Заради заходу.
Він пропрацював тут найдовше за всіх,
і я вирішив поговорити з ним.
Здається, він працює тут понад 30 років.
Живий доказ історії готелю «Кінг».
Так, я теж це чув.
А ти, випадково…
не питав його?
Про що?
Про маму.
Напевно, він знає.
Навіщо мучитися?
«Навіщо мучитися?»
Безглуздо питати його.
Відповідь очевидна.
Де моя мама?
Вчора її не було, і сьогодні теж немає.
Прошу, встаньте.
Голова чекає.
Про що б я не запитував,
усі тримали рот на замку і ще більше приховували правду.
Якщо я і знаходив якісь сліди,
їх одразу ж стирали.
І все-таки,
можливо, саме він розповість тобі.
Не думай про це.
Це питання, яке я повинен вирішити сам.
І ще
я ж сказав,
що мені це більше не цікаво.
Ти вдома.
Сідай швидше.
Що це?
Так.
Смачно.
Із соусом ще смачніше.
Са-Ран,
а пан Но
це зробив?
-Що зробив? -А ти як думаєш? Запросив на побачення.
Ні, між нами нічого немає.
Як це? А що не так із паном Но?
По-моєму, він порядна людина.
Справа не в цьому.
А навіщо ви тоді втекли в Таїланді?
Засмутили пана Ю.
Мені потрібно вмитися.
Їжте без мене.
Як же спекотно. Я не можу їсти, занадто спекотно.
Чого це раптом їй жарко?
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Я пропоную вам як представнику персоналу
разом зі мною організувати прийом на 100-річний ювілей.
Я думала, я вам не подобаюся.
Так і є. Але треба забути про особисту неприязнь.
Ви чудово виступили на церемонії інавгурації.
Такий масштабний захід,
звісно, теж я маю вести, як представник персоналу,
але не з вами.
Ви мені не рівня.
Шкода.
Якби ж ви були трішки добрішою.
А вам яке діло, добра я чи ні?
Просто шкода.
Така вродлива,
компетентна дівчина, наймолодша керівниця.
І навіщо ви весь час виставляєте себе на посміховисько?
-Це образа чи комплімент? -Образа.
Що ж, я не в захваті від вашої пропозиції,
але якщо ви просите, то я допоможу вам,
бо я найкомпетентніший співробітник.
Так, будь ласка, допоможіть мені.
Сподіваюся, ми порозуміємося.
Я збожеволіла. Навіщо мені западати на такого, як він?
Що ви…
Сильно болить?
Авжеж, болить.
Це ж сталева сковорідка.
Боже.
Треба було хоч попередити, а не підкрадатися як злодій.
Та я…
Я прийшов до вас із подарунками.
Ще минулого разу я помітив, що напір води поганий,
хотів раковину полагодити, поки вас чекав.
Треба було мені сказати.
У мене не було можливості.
Хвилинку.
Я все зрозумів.
Ваша онука така ж, як ви.
Кулак діє швидше за язик.
Звісно. Вона ж моя маленька.
Знаєш, звідки вона така гарна?
Вона вся в мене.
Але що це все таке?
Це?
Ви ж знаєте, що Са-Ран їздила в Таїланд як найкраща співробітниця?
Таїланд славиться шовком.
А це шовк найкращої якості.
Мені нікуди це вдягнути.
Навіщо на таке гроші витрачати?
Ти їх лопатою гребеш?
Ви тепер можете світ подивитися.
Буду возити вас у подорожі.
Подивимося.
З вашого дозволу.
Ну що? Хіба не чарівно?
-Ой, не знаю… -Ось.
Так, гарно.
Здається, мені все личить, що б я не одягла.
Просто в мене гарний смак.
Хвилинку.
Це чарівний крем, який згладжує всі зморшки
на обличчі.
А це…
зветься «Тигровий бальзам».
Допомагає від усякого болю.
І головний біль знімає.
Що?
То це ліки від усіх хвороб?
Так, це найкращий засіб для літніх людей.
Зрозуміло.
Скільки ти всього накупив?
Хоч магазин тепер відкривай.
Боже.
Можете поділитися з подругами з ринку.
Я…
просто трохи купив.
Не віриться, ще й про моїх подруг подумав.
Як мило.
Минулого разу вони мене пригостили овочевим соком і йогуртом.
Достатньо
бути хорошим сином своєму батькові.
Ти йому щось купив?
Ні.
Отакої.
Ось навіщо потрібні ці діти?
Боже.
Передай це своєму батькові.
Добре.
Ти їв?
Ще ні.
-Пані Чха. -Так?
-Курячий суп із женьшенем. -Якраз вчасно.
Са-Ран сказала,
що ви з дитинства виховували її самі.
З нею просто було.
Вона й сама чудово росла.
Навіть істерик не зчиняла, хоч і жила далеко від матері.
Завжди все в собі тримала,
а коли вперше розридалася як дитя мале,
бо хотіла жити з матір'ю, її мати потрапила в аварію.
Думаю, вона тому
ніколи не просила мене щось для неї зробити.
Відтепер
я буду з нею поруч, нехай влаштовує істерики
і ридає як мале дитя.
Можете на мене покластися. Я захищу вас із Са-Ран.
За мене не турбуйся.
Просто бережи Са-Ран, гаразд?
Я дбатиму про вас обох.
Дякую,
що виростили Са-Ран такою чудовою людиною.
Ось. Я довго його готувала, щоб став ніжнішим.
-Спробуйте. -Дякую.
Цікаво, який він на смак.
-Ось. -Так.
-Тримай. -Дякую.
Звичайно. Їжте.
Дякую.
Пане.
Добрий день.
Розумію, це несподівано,
але можна дещо запитати?
Так, питайте.
Ви, випадково,
не знаєте одну жінку, яка тут давно працювала?
Її звуть Хан Мі-Со.
Знаю.
А не підкажете, де вона зараз? Може, у вас є її контакти?
Я просто пам'ятаю, що така була,
і все.
Зрозуміло.
Дякую, що приділили час.
Але у мене є друг,
який може знати більше, ніж я.
Добридень.
Скажіть, будь ласка, ви Кім Ок-Ча, інспектор номерного фонду?
Ви що робите?
Увійшли в номер
прямо у взутті!
Ану геть.
Вибачте.
Номер — це продукт, призначений для гостей.
Як консьєрж сміє ступати на територію гостя?
Найелементарнішого не знаєте.
Вибачте.
Хочу дещо запитати.
Не хочу говорити з тими, в кого немає здорового глузду.
До побачення.
Вибачте за грубість.
Я прийду іншим разом.
І ти дозволиш Вону робити, як він хоче?
Нарешті він чимось зацікавився.
Нехай працює.
Але це важливий захід.
Коли ти засновувала «Алангу»,
усі керівники були проти.
Знаєш, чому я погодився?
Я дав тобі шанс.
Потрібно дати шанс Вону, щоб усе було по-чесному.
Успіх «Аланги» був гарантований.
Вчинки Вона ведуть до провалу.
Якщо не вийде,
він відповість за це.
Зараз не час втручатися.
Вон поводиться,
як його мати.
Тобі так не здається?
Я переживаю, що ти страждатимеш, якщо доведеться кинути його,
як ти кинув його матір.
Як ти виросла.
Навіть про мене турбуєшся.
Ти вдома.
Так.
Відпочивай.
Що таке?
Хочеш щось сказати?
Ні.
Навіть не хочеш запитати поради
в підготовці до ювілею?
У мене є питання.
І яке?
Готель «Кінг» став таким,
яким ти хотів його бачити?
Моєю мрією було,
щоб усі в готелі «Кінг»
були щасливі.
Усі — і гості, і співробітники.
Що ж,
мрія — це всього лише мрія.
А ти хоч намагався її здійснити?
Життя моїх співробітників та їхніх сімей
залежать від моїх рішень.
Готель простояв сто років завдяки тому,
що я не вдавався до авантюр.
Я ні про що не шкодую.
В обмін на відмову від мрії мені вдалося не тільки захистити готель,
але й заснувати «Кінг Ейр» і «Кінг Дистриб'юшн».
Радий це чути.
Я…
переживав, що в тебе навіть не було мрії.
Я знаю, чого ти намагаєшся домогтися.
Я знаю, чого ти хочеш.
Але
не роби цього.
Я серйозно. Це попередження.
Ти розумієш?
-Тату… -Якщо важко,
попроси сестру допомогти.
Просити про допомогу — це навичка.
Це «Тигровий бальзам».
Треба намастити, щоб полегшити біль.
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
ЛАСКАВО ПРОСИМО 100 РОКІВ ГОТЕЛЮ «КІНГ»
ГОТЕЛЮ «КІНГ» 100 РОКІВ
Нарешті настав цей день.
Вечірка буде найкраща,
тож не нервуйте.
У цьому немає потреби.
Ми вже непогано справлялися,
і все буде добре надалі.
Не треба нервувати.
Ми достатньо репетирували.
Вечірка пройде гладесенько-рівнесенько.
Не хвилюйтеся.
Покладіться на мене.
Чому ви тремтите?
Я?
У якому сенсі?
Я зазвичай не нервую.
Ви ж знаєте.
Я зовсім не тремтів.
Не думаю.
Ви так нервуєте.
Зовсім ні.
Чому ви спітніли?
Я спітнів?
Не хвилюйтеся.
-Це ж вечірка. -Так.
-Повеселіться. -Гаразд.
Попийте води.
-І дихайте. -Так, пане.
Ви дуже нервуєте.
Щасти!
100 РОКІВ ГОТЕЛЮ «КІНГ» ЮВІЛЕЙ 2023 РОКУ
ГОТЕЛЮ «КІНГ» 100 РОКІВ
ПРОГРАМА 100-РІЧНОГО ЮВІЛЕЮ
ПРИВІТАЛЬНЕ СЛОВО ГОЛОВНОГО МЕНЕДЖЕРА КУ ВОНА
Оце так.
Дякую.
Я думала, ми зайняті чимось важливим.
-І це все? -А що таке?
Ми вітаємо гостей на святкуванні сторіччя нашого готелю.
Це найважливіша роль.
Так, може, це важливо для вас,
але не для мене.
Я ж сказав, що ми з вами будемо вітати гостей.
І сьогодні
ми відповідаємо за прийом гостей.
Витріть піт.
Стільки пафосу, а самі пітнієте, бо нервуєте.
Нічого я не нервую. Де піт?
А, точно.
Я вам подобаюся?
ГРУПА КОМПАНІЙ «КІНГ» ГОЛОВА КУ ИЛЬ-ХУН
ДЕПУТАТ ПАК ДУ-СІК
ГЕНЕРАЛЬНИЙ ДИРЕКТОР ГОТЕЛЮ КУ ХВА-РАН
Вітаю готель «Кінг» зі 100-річним ювілеєм.
Добридень,
я головний менеджер готелю «Кінг», Ку Вон.
Хочу щиро подякувати нашим почесним гостям
за участь у святкуванні 100-річного ювілею готелю «Кінг».
Крім того,
висловлюю безмежну подяку
всім співробітникам, які старанно працюють
за лаштунками навіть зараз,
щоб наше свято вдалося.
Отже,
наша церемонія почнеться
з привітання голови Ку Іль-Хуна.
Добридень,
мене звуть Ку Іль-Хун.
Готуючись до привітання,
я звернувся до спічрайтера.
Я сказав фахівцеві, що хочу виголосити
історичну промову до 100-річного ювілею готелю,
і мені потрібна порада експерта.
Порада виявилася простою.
«Будьте лаконічними».
Що? Хтось приїхав?
Чому всі сміються?
Ми ніколи не буваємо на заходах.
Ми постійно бігаємо по колу.
Але цього разу, здається, ми в центрі уваги.
Я ніби подаю їжу гостям у себе вдома.
Точно.
Це буває лише раз на 100 років.
Зробимо все красиво на славу «Землі королів».
-Так, пані. -Так, пані.
Са-Ран, ти наступна?
Так. Я зараз повернуся.
-Щасти. -Щасти.
Сподіваюся, ці сто років
дадуть поштовх нашому розвитку на наступні сто років.
І ще одне.
До 200-річного ювілею
я постараюся підготувати коротшу промову.
Дякую.
-Гарна промова. -Дякую.
Дякую.
А тепер вітальну промову
виголосить наш особливий гість.
Пане Пак, ваша черга.
-Ви впораєтеся. -Звичайно.
Його непросто було запросити.
Хочу подякувати вам від імені керівництва готелю.
Пане Чхве Йон-Су, пройдіть на сцену, будь ласка.
Це що таке?
Дякую, що прийшли.
Сподіваюся, я не завадив.
Ви наш почесний гість.
Прошу.
Добридень,
мене звуть Чхве Йон-Су.
У мене невеличка піцерія в Теджоні.
Чесно кажучи,
я навіть не зовсім розумію, чому мене сюди запросили.
Можливо,
через мого батька.
Він був одним із засновників клубу готелю «Кінг».
Здається, саме мій батько
посадив дерево перед входом у готель.
У дитинстві ми з батьком часто сюди приходили.
Для мене готель був найкращим ігровим майданчиком.
Пам'ятаю, наскільки добрим був генеральний директор готелю.
Але коли бізнес батька почав занепадати,
я більше сюди не повертався.
Поки я намагався звести кінці з кінцями,
я помітив, що часто втрачаю надію
і легко здаюся.
Однак
повернення сюди стало для мене натхненням.
Наступного Різдва
хочу приїхати в готель «Кінг» разом із сім'єю.
А доти працюватиму з подвійним завзяттям.
Я також хотів би щиро подякувати
головному менеджеру Ку Вону, який приїхав у Теджон,
щоб запросити таку малу людину, як я.
А ще…
Як мені це закінчити?
Що ж…
Нехай готель «Кінг» процвітає!
Дякую.
-Сюди, будь ласка. -То ти Йон-Су.
Так? Старший син пана Чхве Джан-Су.
Ви мене пам'ятаєте?
Як я міг тебе забути?
Твій батько мені стільки допомагав. Я багато чим йому зобов'язаний.
Вибач, не знав, що так вийшло.
Ми тобі завжди раді.
Наші номери та ресторани завжди до твоїх послуг.
Обов'язково приїжджай із сім'єю. Гаразд?
Сідай.
Це син Чхве Джан-Су.
Можете собі уявити?
Кажуть,
що квіти не забувають того, хто їх поливає.
Готуючись до цього заходу,
я завжди пам'ятав цей вислів.
Сьогодні люди, які зробили внесок у перші сто років історії готелю,
зустрілися з тими, хто напише наступні сто років історії.
А тепер я представлю вам найважливішу персону нашого вечора.
Вибачте за непорозуміння.
Чекаю вашої промови.
Стародавня опора готелю «Кінг».
Представляю вам пана Кім Бон-Сіка.
Добридень.
Я Кім Бон-Сік,
швейцар готелю «Кінг».
Ви були продавцем у фармацевтичній компанії?
Так.
Я зазвичай приводив клієнтів до бару готелю «Кінг».
Бувало, доводилося по три рази на день випивати
за обідом, вечерею і навіть пізно ввечері.
Але одного разу
я так напився,
що заснув на дивані в холі готелю.
А коли прокинувся вранці,
я побачив
зовсім інший світ.
Усі співробітники працювали з посмішками на обличчях.
І я задумався, чому всі такі щасливі.
Тоді в мене з'явилася мрія.
Я думав, що якщо влаштуюся в готель,
то житиму з посмішкою на обличчі.
Тож я влаштувався сюди.
Чи не могли б ви повторити все, що щойно сказали, на заході?
На якому заході?
На 100-річному ювілеї готелю.
Дурниці.
Мені там не місце.
Прошу вас, пане.
Навіщо вам це?
Ви наш швейцар.
Ви 30 років приглядали за готелем «Кінг».
Вшануйте наше свято своєю присутністю.
Ви серйозно?
Розкажіть мені
про свою мрію.
Коли я влаштувався в готель «Кінг»,
моя мрія здійснилася.
Більшу частину часу я працюю за межами готелю,
але я гордий швейцар готелю «Кінг»,
Кім Бон-Сік.
НИЖНІЙ РІВЕНЬ ГОТЕЛЮ 1
Добридень.
Ці лампи висіли в нашому готелі 20 років тому?
Так, правильно.
Вони були першими лампами, які я замінив,
коли сюди влаштувався.
Але що вас сюди привело, пане Ку?
Я прийшов попросити про послугу.
Я ріжу м'ясо всього десять років.
ВІП?
Що ви? Чого це я ВІП-особа?
Ніхто й не знає,
що в готелі працює якийсь м'ясник.
Тому я й хочу показати всім,
що є ті, хто працює на благо готелю,
навіть не носячи форму.
Ваша ідея мені до вподоби, але дещо бентежить.
У мене невисока посада, але працюю я тут дуже давно,
тому скажу як є.
Знаєте, що відрізняє найкращі готелі?
Що?
У них гості не стикаються з таким персоналом, як я.
Тому ми завжди намагаємося не потрапляти їм на очі.
А тепер ви просите мене вийти на сцену?
Якщо поставите нас у центр уваги,
то вас будуть критикувати.
Знаєте, що таке найкращий готель, на мою думку?
Той, що дає високий прибуток?
Так.
Найкращий готель —
той, що приносить великий прибуток завдяки продажам.
Тому саме такі люди, як ви, є найціннішими кадрами,
адже ви робите готель найкращим.
Якби я не планував захід із вашою участю,
я б делегував цю роботу відділу кадрів.
Але оскільки ви найважливіші гості, я особисто прийшов вас запросити.
Готель «Кінг» святкує 100-річний ювілей.
Хочу, щоб на святкуванні були присутні найпочесніші гості.
Вже 27 років я працюю у службі інспекції номерного фонду.
Мене звуть Кім Ок-Ча.
Хоч я не бачуся з гостями…
Пане Пак.
Пані Ку.
Ви зробили велику помилку.
Ви за це заплатите.
…щоб гості відчували, що на них тут чекали.
Ось у чому полягає моя робота для готелю «Кінг».
Чудова промова.
Для мене честь обслуговувати заслужених працівників.
Дякую.
Вибачте мене за той випадок. Я зрозуміла свою помилку.
Усе гаразд.
Я не врахувала, що ви не знайомі з роботою в номерах.
Вибачте, я погарячкувала.
Нічого страшного.
Заходьте ще.
Обіцяю бути спокійнішою.
Добре. Дякую.
Я обов'язково зайду.
Це мій син.
ПРОПОЗИЦІЯ: МІСІЯ І ЦІЛІ ГОТЕЛЮ «КІНГ»
ХАН МІ-СО, ВІДДІЛ СТРАТЕГІЧНОГО ПЛАНУВАННЯ
«Готель, де всі щасливі»?
Думаєш, це можливо?
У тебе є для цього всі якості та ресурси.
А я тобі допоможу.
Батьку.
Що ти робиш?
Вечір зіпсований, а ти ностальгуєш?
Поговоримо пізніше.
Через Вона з його сентиментальністю
ми втратили підтримку ключової для групи фігури, депутата Пака.
Наступного року закінчується ліцензія на дьюті-фрі,
нам потрібно розширювати авіамаршрути.
-Ти не знав? -Точно.
Я так загруз у всіх цих справах,
що не вгледів найцінніше.
Ще й мою довіру вирішив підірвати.
Група компаній «Кінг»
належить не тобі одному.
-Гарного вечора. -Дякую.
Дякую.
Вітаю.
Ти сьогодні був чудовий.
Я завжди чудовий.
Може,
заглянеш до мене в неділю?
Пхьон-Хви не буде вдома, у неї рейс.
Так, загляну.
Я приїду, щоб не було.
Приготуй його смачно.
Дякую за запрошення.
Прошу.
Яка краса.
Ти все сама зробила?
Тут небагато, але я готувала з любов'ю і турботою.
Небагато? Це бенкет.
Я просто
хотіла побалувати тебе домашньою їжею.
Дякую.
ПАН НО
Не відповіси?
Не хочу, щоб мені заважали.
Що тут найсмачніше?
-Напевно, все смачне. -Так.
Але почну з омлету.
То як? Подобається?
Не просто подобається.
Це дивовижно.
Ти могла б стати су-шефом у готелі.
Якщо влаштуєш, то я з радістю.
-Скуштуй і це. -Гаразд.
Це так зворушливо, мила.
«Мила»?
Ти теж скуштуй, мила.
Ось.
Ну як?
Дуже смачно, милий.
-Тобі теж подобається? -Так.
Дякую.
Не знаю, чи заслуговую я
таку чудову вечерю.
Наступного разу знову приготую.
Було б чудово.
Чудово.
Так.
І музика хороша.
-Я все випила. -Я теж.
-Я принесу ще. -Не треба, я сам.
Це моя квартира.
-Ти готувала їжу. Дозволь мені. -Ні.
Я принесу.
-Я сама. -Просто сиди.
-Я хочу це зробити. -Я сам.
-Ні, я. -Я.
Я.
-Я піду. -Тоді підемо разом.
Почекай.
Гаразд. Підемо разом?
Звичайно.
Будеш ще пиво?
А якщо відмовлюся?
ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
Я хочу кудись поїхати.
Поїхали.
Навіть не запитаєш куди?
Підготуйте звіти з вашими планами розвитку групи.
Ви обидва.
Нарешті почалася війна.
У вас є тільки я.
Повідомляйте мені про все, що пов'язано з паном Ку.
Наскільки високо я можу піднятися, якщо вам допомагатиму?
Чому ваші співробітники не навчені?
Як я можу залишити тебе, коли ти така мила?
Сама винна.
Переклад субтитрів: Юрій Обревко