KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
Ty mi to neřekneš?
Chceš, abych zemřela frustrací?
Hlavou…
se mi honí hodně myšlenek.
Říkám si, jestli je má práce to,
co chci v hotelu opravdu dělat.
O tomhle jsem nesnila.
Já vím.
Měla bych být vděčná za svou práci a nestěžovat si.
Božínku.
Mé dítě se konečně naučilo mrmlat a kňourat.
Vždycky mě zajímalo,
jestli tě tak uvidím, než zemřu.
Co to říkáš?
Měla bys mě pokárat a říct,
že nemůžu mít všechno a že mám dělat svou práci.
Ať je restaurace sebeznámější,
je k ničemu, když není podle tvého gusta.
Koho zajímá hotel?
Žiješ jen jednou.
Měla bys dělat, co opravdu chceš.
Neohlížej se na ostatní lidi
a neváhej.
Dělej vše, co chceš.
Pokud to nebude ono, dáš si okliku.
Když spadneš z útesu, můžeš na něj zase vyšplhat.
Dobře?
Dobře.
Dobře, babi.
Budeš v pořádku.
Jsem tu pro tebe, takže dělej, co chceš.
Zasloužíš si to.
Dobře.
Poslechnu tě.
Dobře.
Je konec.
Chci odejít.
Co přesně myslíš tím…
že chceš odejít?
Chci skončit s prací v hotelu.
Máš nějaký konkrétní důvod,
proč chceš odejít?
Hotel pro mě býval místem štěstí.
A proto jsem se stala recepční.
Chtěla jsem zajistit nejšťastnější den
všem hostům, kteří se v hotelu ubytovali.
Ale to, co teď dělám, je tomu na míle daleko.
I když je Království úsměvů nóbl,
a pěkně bych si v Týmu snů vydělala,
nechci takový život.
Taky si chci…
napsat vlastní příběh.
Vypadalo to na těžké rozhodnutí,
ale je to šťastné rozhodnutí.
To je pravda.
Chci si zařídit vlastní hotel, ať je jakkoli malý.
Zkusím se osamostatnit.
Vteřinku.
To jsem já.
Zrušte prosím akci.
Děkuji.
Co jsi to zrušil?
Bylo to něco důležitého.
Ale nechám to na pak.
Omlouvám se.
Asi jsem tě vylekala.
Neomlouvej se.
Gratuluju.
Našla jsi, co chceš opravdu dělat,
a jsi odhodlaná to zkusit.
Gratuluju.
Možná jsem od tebe chtěl slyšet právě tohle.
Děkuju,
že ses podělila
o své upřímné pocity.
Ale něco mi slib.
Co?
Až budeš pracovat sama,
budeš čelit mnoha potížím.
Narazíš na věci, které bude těžké zvládnout sama.
Až se to stane, neváhej…
a zavolej mi.
Okamžitě přiběhnu.
Ode dne, co jsme se poznali, jsi dnes nejhezčí.
Jsi okouzlující.
Chtěla jsem se vysmrkat, ale teď nemůžu.
Jen se vysmrkej.
I smrkání ti sluší.
Tak co jsi mi chtěl říct?
No jo.
Ať jsi kdekoli,
ať děláš cokoli,
vždycky budu na tvé straně.
To jsem ti chtěl říct.
Děkuju.
Já na tvé taky.
Vždy budu na tvé straně.
Promiňte.
Můžu vás vyfotit?
Jistě.
Vypadáš skvěle.
Už fotím.
Raz, dva, tři.
Vyfotíte nás ještě jednou?
Dobře, ještě jednou.
Raz, dva, tři.
POSLEDNÍ DÍL
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Díky, že jste si udělal čas.
Jak bych mohl odmítnout pozvání na jídlo?
Snažíte se zaskočit nepřítele laskavostí?
Chci vám něco říct.
Ano, určitě toho máte hodně na srdci.
Poslouchám.
No…
ráda bych skončila.
Přišla jsem vám to říct.
Mohu
se zeptat proč?
Chci skončit
a chodit s ním veřejně.
Když tady zůstanu,
budu se muset řídit vašimi rozkazy.
Vyhlašujete mi válku?
Když jsme byli od sebe, něco jsem si uvědomila.
Miluju ho natolik,
že bez něj nemůžu žít.
Možná ze mě nebudete mít radost,
ale vím, že vás nezklamu.
Přesně proto se mi líbíte!
Promiňte mi mou nezralost
a že neodděluji osobní věci od pracovních.
Pokud jde o mé děti,
jsem dost ambiciózní.
To nic. Chápu to.
Díky vám jsem dosáhla nejvyšší možné pozice
a zjistila, co opravdu chci.
Takže vám děkuji.
Proto budu dělat to, co opravdu chci.
Dobrá.
Určitě se vám bude dařit, ať to je cokoli.
Děkuji.
Dneska platím já, tak si poslužte.
Dobře.
Díky.
Pochutnám si.
Je to výborné.
Sa-rang, díky za tvou tvrdou práci.
To je pro tebe. Je to od nás všech.
Děkuji.
Tolik jsem se od všech naučila.
Nezapomeňte na nás, ať půjdete kamkoli.
Doufám, že budete šťastná.
Všem vám děkuji.
Budete mi chybět.
A paní Čonová,
vždycky jste mi moc pomohla.
Nikdy na to nezapomenu.
Vedla jste si dobře.
Taky ji chci obejmout.
Já taky.
- Sa-rang. - Nechoď.
- Skvělá práce. - Bože.
Zůstaneš v kontaktu, že?
- Ano. - Nezapomeň na nás.
„Předseda Ku Won.“
Sa-rang.
- Ahoj. - Jsi tu dnes naposledy.
Ano, jsem.
Pan Ku šel pracovat.
To je v pořádku.
Až bude naše laskavá slečna Sa-rang pryč,
kdo na Království dohlédne?
Je tu talentovaný pan No, proč se strachuješ?
To je pravda, že?
Ale až budeš pryč,
můj život bude strašně únavný.
Budu na jeho temperament sám.
To neříkej.
Myslí na tvé potřeby. Postarej se o něj, prosím.
To řekl za mými zády?
Musíme brzy všichni zajít na drink.
Dobře, sejdeme se.
Dobře.
Dobrá práce.
Díky.
Budu ti fandit.
Počkej, proč pláčeš?
Pláču?
- No tak. - Odejdu.
- Co ti je? - Zůstáváš? Ahoj.
ČCHON SA-RANG
NEJVĚTŠÍ TALENT ČCHON SA-RANG
ČCHON SA-RANG
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Počkat, jak jsi mě tu našel?
Gratuluju k nové kapitole.
Děkuji.
Vteřinku.
Říká se, že dobré boty
tě dovedou na dobrá místa.
Jsou tak krásné.
Děkuju vám
za všechnu vaši tvrdou práci…
v hotelu Království.
Díky vám mohu odejít s krásnými vzpomínkami.
Děkuji.
Dobrá práce,
náš největší talente.
Byla jsem tu šťastná,
předsedo Ku Wone.
Jste u nás kdykoli vítána.
Budete naším VIP hostem.
Bude mi ctí.
Prosím, udělejte ze mě VVVVVIP.
Samozřejmě.
- Můžeme? - Dobře.
- Dáš mi 1 000 wonů? - Co?
Prý mám potom, co daruji boty, dostat peníze.
Jen tak mi pak neutečeš.
Máš pravdu. Ty o tom víš?
Můžu ti dát 1 000 wonů.
Moje peněženka!
- Kde je? - Všechno je na zastávce.
Pane, zastavte!
Ty domácí práce nikdy neskončí.
Budu mít na rukou ekzém.
- Nasaď si je. - Jsi vlk v rouše beránčím?
To fakt díky.
Tečou mi slzy vděčnosti.
Když musíš uklízet, zkus si to užít.
Ale tohle není zábava!
Nemám v životě potěšení, jen trčím doma!
Máš volno a odcházíš?
Jdu si zacvičit.
Cože? Přeskočilo ti?
Musíš mi doma pomoct, když máš volno!
Najdi si do měsíce práci,
nebo s tebou vážně končím.
Umyj nádobí a ukliď koupelnu.
Proč to musím dělat jen já?
Neboj a běž, mami.
Dohlédnu na něj.
Čcho-rong, kdo jsi?
Armádní instruktor.
Ti bývají nejděsivější.
Máš deset minut.
Máš na to deset minut. Rozumíš?
Ne, nerozumím.
Hopsej jako zajíc, než ti to dojde!
Skvělá práce, Čcho-rong.
Pohlídej ho. Bude to rychlé.
Dobře, řiď opatrně.
Ano, madam!
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Děkuji.
Prosím.
Co myslíte?
Voní úplně jinak.
Chutná úplně jinak.
To víme taky,
ale nepovažuji za nutné používat
špičkové kávovary z apartmánů
i na standardních pokojích.
Souhlasím.
Potírá to rozdíly mezi typy pokojů.
Nejprodávanější jednotka v našem hotelu je standardní pokoj, že?
- Ano. - Myslíte, že je zbytečné
poskytovat lepší kávu a služby
většině našich hostů?
Nevšimnou si toho. Je ta změna nutná?
Všechno to chutná stejně.
Tyto malé změny nás odlišují.
Řídíme se jednoduchým principem.
Ať se host ubytuje v jakémkoli pokoji,
považujeme ho za VIP hosta.
To je náš nový princip.
Dobrá tedy.
Tak to změníme i vodu.
Děkuji.
Můžeme přejít k dalšímu bodu?
Ano.
Dalším bodem
je vstup na evropský trh.
Podle průzkumu trhu turistů přibývá,
ale příjmy ze světových hotelových řetězců klesají.
Potřeby hostů jsou podrobnější a rozmanitější.
Jako obrovský hotelový řetězec na trhu neprorazíme.
Zaměřte se na nákup luxusních vil s kapacitou do 20 pokojů.
Jeden řetězec s tisíci styly.
To je naše strategie pro evropský trh.
Tady bude salónek pro personál?
Vždyť to říkám. Proč mi nevěříte?
Vážně dostaneme masážní křesla?
A taky odpočívárnu.
To není možné.
To si můžeme o pauzách vážně odpočinout?
Jistě.
To všechno díky panu Ku.
Měli byste být vděční,
pracujte tvrději
a o pauzách odpočívejte. Ano?
- Ano, madam. - Ano.
Bože, co to děláš?
- Nová kolínská? - Používám ji pořád.
Co? Dej tu ruku pryč. Jsi odporný.
Nová pozice, nová vůně.
Okouzlující.
Kdy mě povýší na pozici hodné takové vůně?
To mě zajímá.
Promluvme si.
- To je pro mě? - Ano.
- Nevypadá to nic moc. - Je to dobré.
Proč jsi na mě najednou tak milý?
Nesluší ti to.
Je to dost dobré.
Je to dobré.
To je pro mě?
Co to může být?
Mám to otevřít?
Vizitky?
Ještě jich mám spoustu.
NO SANG-SIK MANAŽER STRATEGICKÉHO ODDĚLENÍ
Manažer oddělení?
- Ano. - Jsem manažer oddělení!
Jsem manažer oddělení!
To máš takovou radost?
Proč ne vrchní manažer?
Co?
Paní Kuová mi slíbila post vrchního manažera.
Měl jsem tehdy převléct kabát.
Kašlat na loajalitu.
To není odměna.
Taková ostuda.
Myslel jsem, že ze mě uděláš vrchního manažera.
Manažer oddělení
se ti nezamlouvá?
O to nejde.
Jen škoda, že tu nestojí vrchní manažer.
Bylo by skvělé změnit to na „vrchní“.
„Vrchní manažer No.“
V tom případě…
asi nebudeš chtít ani tohle.
Co je to?
Můžu to otevřít? Otevírám to.
Říkals, že to nechceš.
Jsou to hodinky.
Pane Ku, vaše velkorysost nezná mezí.
Nejen, že jsi hezký. Jsi i okouzlující a skvělý.
Proto s někým chodíš.
Nechtěls to. Vrať to.
Žádné vracení. Dals mi to.
- Dej. - Ne.
Budu tady pracovat až do smrti.
Díky moc.
Nechtěls to. Vrať mi je.
Díky za povýšení! Jedeme naplno! Jdeme!
Díky!
To jsem já, manažer oddělení No!
INZERCE NEMOVITOSTÍ
Našla jsi něco?
Pořád hledám.
Jakou máš představu? Najdeme to spolu.
To je tajemství.
No tak, nebuď taková.
Našla jsem to.
Ještě se ozvu.
Dobrý den, viděla jsem váš inzerát online.
Mohu tu nemovitost vidět?
Ano, číslo popisné je 15017.
Volám kvůli jedné z vašich nabídek.
Tento ne.
To asi nebude ono.
Tenhle taky ne.
Volám kvůli domu s číslem popisným 10591.
Aha.
Chtěla jsem vidět váš dům.
Dobře.
Konečně jsem ho našla!
Gratuluju.
ČCHON SA-RANG
- Otevíráš svůj hotel. - Otevíráš svůj hotel.
- Gratuluju, Sa-rang. - Gratuluju, Sa-rang.
- Otevíráš svůj hotel. - Otevíráš svůj hotel.
KONEČNĚ ŠÉFKA
- Blahopřeji! - Děkuji.
Jsem na tebe pyšná.
Konečně máme mezi sebou šéfku.
Navíc majitelku hotelu.
Co na tom, že jsem majitelka, když jsem jediný zaměstnanec?
Holky jako ona jsou nejděsivější.
Nic nechtěla, a teď má hotel!
Mám velkou hypotéku a má to jen jeden pokoj.
Ale je to apartmán.
Všechny pokoje jsou apartmány.
Ta nejlepší kvalita.
Díky, že vidíte věci v lepším světle.
Jsem ráda, že jste moje kamarádky.
Jste nejlepší!
To ti došlo až teď? Jasně, že jsme nejlepší.
A teď si namícháme nějaké pití.
To zní skvěle. Dobře.
VAŘENÁ KRAVÍ HLAVA KUKBAP
ČCHA SUN-HUI
Hej, Sa-rang.
Čchon Sa-rang?
Teď nemůžu, babi.
Pojď sem.
Co se děje? Nemám čas.
Pořád mám spoustu nádobí.
Stalo se něco dobrého?
Co je to?
Tvé veškeré výplaty.
Vždy jsi mi dávala kapesné.
Ber to jako odstupné.
Neměla jsem plný úvazek.
Kolik to dělá? Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest…
Babi!
Díky, že mi pomáháš, i když toho máš hodně.
To si nemůžu vzít. Je to tvoje.
A tady jsou peníze
za ten divoký ženšen, který jsi vykopala
na hoře Čiri.
Proč jsi ho prodala? Byl pro tebe.
Bože.
Počkat, 150 milionů wonů?
Ten kousek byl přes 100 let starý
a má hodnotu přes 100 milionů.
Byla jsem v šoku.
Co bys udělala, kdybych tu cennou věc snědla?
Proto jsem ti ho chtěla dát.
Domácí jídlo je lepší než divoký ženšen.
Jsem zdravá jako rybička, tak se neboj.
A tohle.
Našetřila jsem to pro tebe,
až najdeš něco, po čem toužíš.
Není to moc.
Bože, to je příliš.
Taky jsem si šetřila, babi.
Nedovol penězům, aby tě odradily od toho, co chceš.
Pokud je to hotel,
měl by vypadat hezky, ať je jakkoli malý.
Ať povedeš jakýkoli hotel,
musíš se v něm odrážet ty.
Pak to bude ten nejhezčí hotel na světě.
- Díky, babi. - Nemáš zač.
Holčičko moje.
Děkuju, že jsi mi dovolila splnit mou babičkovskou roli.
Dobrá tedy.
APARTMÁ
KANCELÁŘ
Zítra letíš do USA?
Letí brzo ráno.
Nechceš se vrátit a bydlet tady?
To není třeba, dědo.
Chci se vrátit do školy a vidět své kamarády.
Opravdu?
Myslel jsem, že budeš radši s mámou a dědou.
Zní to skvěle, ale měl bych se vrátit tam, kde mám být.
Ještě nejsi dost starý na to, abys byl tak dospělý.
Dospěl jsi příliš brzy.
Mrzí mě, že odjíždíš.
Vrátím se.
Dobře. Pojďme jíst.
Či-hu.
Jestli chceš zůstat, můžeš zůstat déle.
Jestli nechceš, nejezdi.
Ne, už chci odjet.
Proč tak náhlá změna?
Rozluč se prosím za mě se Sa-rang.
Příště si zase pustíme draky, strýčku Wone.
Dobře.
Až zase přijedeš, podnikneme spolu něco.
Dobře.
Musíme si promluvit.
Mluv.
Nedovol Či-huovi…
aby žil jako my.
Neříkej „my“.
Působíme pak jako rodina.
Už víš,
že se Či-hu vrací do Ameriky kvůli tobě.
Myslí si, že by tu byl jen na obtíž.
Ten chlapec
se snaží chránit někoho, kdo je mu blízký.
Jako dospělí
musíme odvést náš díl práce.
Chci…
tě o něco požádat.
Jistě, cokoliv.
Nehraj si na chytrého.
Taky tě o něco poprosím.
Jen to ne.
Nežij už tak osamělý život.
Dopravím ho v bezpečí, paní Kuová.
Už půjdu.
Opatruj se.
Šťastnou cestu.
Mám tě
strašně moc rád.
Tak zatím.
Mami.
Kam to jdeme?
Jdeme domů.
- Domů? - Ano.
Jdeme.
HOTEL AMOR
Děkuji, že jste přišli.
Můžeme začít.
Sotva jste převzal hotel,
a už otevíráte hotelové řetězce v 16 zemích.
Co vás motivovalo k rozšíření tuzemského hotelu
na celosvětový řetězec?
Ohlédl jsem se na posledních 100 let hotelu Království.
Byly doby, kdy jsme prahli po přežití.
Jindy jsme byli omámeni úspěchem.
Během těch let
byla jen jedna neměnná konstanta.
Bylo to srdce těch, kteří se o hotel starali.
Tito lidé náš hotel udrželi.
Já jen stál na ramenou tohoto giganta
a díval se na svět.
Udělal jste z místního hotelu celosvětový řetězec.
Jaké jsou vaše další kroky?
Rozrosteme se do Evropy,
kde mnohé řetězce selhaly.
Uvidíte nové, inovativní hotely,
které dosud nikdo neviděl.
Váš manažerský styl je dost agresivní.
Chcete z Království udělat nejlepší hotel na světě?
Když mě jmenovali vrchním manažerem,
řekl jsem,
že udělám z hotelu Království místo bez falešných úsměvů.
Věřil jsem, že úsměv většiny lidí je falešný.
Ale potkal jsem někoho, kdo se usmívá celým srdcem,
a uvědomil jsem si, jak může být úsměv krásný.
Cílem Království není být nejlepší hotel na světě.
Ale být hotelem, kde se mohou všichni usmívat od srdce.
To je
cílem hotelu Království.
HOTEL AMOR HOTELOVÝ ŘÁD
Kde začíná láska. Hotel Amor.
Už dnes budou možné rezervace.
Hotovo.
Vše je připraveno.
Vše k otevření je dokončené.
Moc mi chybíš.
Asi má moc práce.
Musím si zdřímnout.
Jsem tak unavená.
Jen na chviličku.
Budeš tam sama.
Pro případ nouze.
- Máš se dobře? - Ano.
Co se děje?
Moc jsi mi chyběl. Moc ráda tě tu vidím.
Ty mně taky, tak jsem tu.
Co to má být?
Jsou tak krásné!
Jsem rád, že se ti líbí.
Chtěl jsem ti je dát.
Děkuji. To jsi vše udělal sám?
HOTEL AMOR
Máš skvělý vkus.
Asi víš, co říkáš.
Nechceš ten hotel prodat? Chci ho koupit.
Je to hotel pěti-Ú, takže je dost drahý.
Pětihvězdičkové hotely znám,
ale pěti-Ú jsem nikdy neslyšel.
Pět úsměvů.
Proto je to hotel pěti úsměvů.
„Kde začíná láska“.
- Proto hotel Amor? - Ano.
Je to nádherné místo plné romantiky.
Vzpomněla jsem si na ten penzion v Gapadu.
Tolik jsme se nenáviděli,
a přesto jsme si tam byli blízcí.
Svým způsobem tam začala naše cesta.
Proto jsem chtěla
vybudovat místo, kde vzkvétá láska.
Myslíš ten nejluxusnější hotel
a nejlepší restauraci v Gapadu?
Ano.
To víno z lespedézie bylo výborné.
Mám na něj chuť.
Užil jsem si tu jízdu na kole.
Chci si to zopakovat.
Měli bychom se tam vrátit.
- Vážně? - Ano.
Tak dobře.
Vteřinku.
POTVRZENÁ REZERVACE
Je to rezervace!
Ukaž. Vážně?
Máš rezervaci hned po otevření.
Slečno Čchonová, působivé.
Jo, to jsem já.
Něco takového dokážeš jen ty.
Gratuluju.
Díky.
Je dost pozdě. Neměl bys jet?
Zítra máš práci.
Ještě chvíli.
No,
když odjedeš pozdě,
budeš ospalý a unavený.
Chceš zůstat přes noc?
Ráno je to ještě hezčí.
Tady.
Raz, dva, tři.
Ano, Sa-rangin hotel.
- Hotel Amor. - Ano.
- Zase bylo plno. - Vážně?
Taky se mi to nepovedlo.
Naše šestka se chtěla sejít už před měsícem.
Vážně?
Ale jsem rád, že má plný hotel.
Měla bych za ní zajít a pomoct jí.
Kam jedeme?
Za mámou.
Za mámou?
Čí mámou?
Čí myslíš?
Dala jsi mi pro ni šátek, pamatuješ?
Ano, dala.
Od toho dne mě prosí,
abych tě přivedl.
Cože? Ne, to nejde.
Nemám vhodné šaty a mám hrozné vlasy.
Musím si i upravit makeup.
Vypadáš skvěle.
Nejsem připravená ji potkat.
A nemám dárek. Nemůžu přijít naprázdno.
Prostě nemůžu. Otoč to.
Neotočím. Brzy tam budeme.
Měl jsi mi to říct.
Nemám s sebou ani makeup.
Mami, přišla Pchjong-hwa.
Pozdrav ji.
To je moje máma.
Dobrý den.
Jmenuji se O Pchjong-hwa.
Mami,
je to moje přítelkyně.
Co myslíš?
Není krásná?
Je nejen krásná, ale taky má velké srdce.
Budeme spolu…
dlouho šťastní.
Ochraňujte nás.
Řekněte, kdyby něco.
- Dobře, děkuji. - Jistě.
Mám hlad.
Kdy jsi přjel?
Teď.
Musíš mít hlad. Noční pochoutky?
Bože!
- Co? - Uhni. Je to nebezpečné.
- Jedna. - Dva.
- Tři. - Tři.
Co tady zase děláš?
Jel jsem kolem.
To nedává smysl.
Viděl jsem, že se tu nesvítí.
Přestaň lhát.
Měla bys mi zavolat.
Nejsi unavený?
Měl bych si lehnout.
Věděl jsem, že to uděláš.
Řekl jsem, že odpadky vynesu já.
Dej to sem.
Tohle je na recyklaci.
- Pravda. - Proč jsi zase tady?
Abych vynesl odpadky. Kde to je?
Tamhle?
Kde? Venku?
- Venku. - Tady?
Ne, venku. Tam.
Minule ti došel toaletní papír.
- Toaletní papír? - Ano.
Toaletní papír?
Toaleťák.
Tak tady máš toaleťák.
Proč ho máš tolik?
Promluvme si.
Hej.
Nejsi blízko. Nemůžeš mě denně navštěvovat.
Nejsem unavený. Dobrý.
Viděl ses v zrcadle?
Viděl jsi své oči?
Kruhy pod očima ti sahají až po lícní kosti.
Bože.
Už sem nejezdi. Přijedu, až budu mít čas.
Tento měsíc máš plno. Jak to zvládneš sama?
Už jsem si podala inzerát.
Najdu si brigádníka. Neboj.
Bri…
Brigádníka?
To myslíš vážně?
Dělám to, protože mám o tebe strach.
Slib mi to.
Slib mi, že sem nebudeš chodit každý den.
Už tak máš dost práce.
Hned.
Fajn.
Nebudu sem chodit.
Myslíš to vážně? Slíbil jsi to.
Dobře.
A tohle taky.
Dobře.
Můžete začít hned?
Mohu pracovat přes týden?
Hledám někoho na práci o víkendech.
O víkendech pařím.
Zaplatím vám stravu, ubytování a dopravu.
I tak je to těžké?
Jistěže.
Nestačí odvést práci? Proč se musím usmívat?
Nebudou naši hosté šťastnější, když je přivítáte s úsměvem?
Můžu
mít na starost kancelář místo úklidu a tak?
Prošla jsem si váš životopis.
Opravdu můžete pracovat o víkendech s prací na plný úvazek?
O víkendech mám vždycky volno.
Navíc jsem ve formě, takže to nebude problém.
A každý má teď dvě práce. Taky musím zabrat.
Předseda hotelu Království nepotřebuje dvě práce.
Máte dost práce.
Proto bych měl pracovat tvrději.
Zdejší předsedkyně prý byla největší talent onoho hotelu.
Chtěl bych se od vás učit. Prosím, přijměte mě.
Ne. Odejděte, prosím.
Ano. Přijměte mě, prosím.
V tom případě
mi ukažte úsměv.
Bože.
Neumíte se upřímně usmívat.
Diskvalifikován!
Moment. Dejte mi ještě šanci.
Zkusím to znovu.
Prosím,
přijměte mě.
Je to upřímný úsměv?
Ano.
Není falešný?
Ne.
Můžete začít příští týden.
Děkuji, slečno Čchonová. Budu se snažit.
To se očekává. Musíte si vést dobře.
- Zvládnete to? - Ano, zvládnu!
Výborně.
To je z pohovoru vše.
Přijďte příští týden.
Stále mě čeká nejdůležitější pohovor.
Prosím?
Chci s tebou být navždy.
Vezmeš si mě?
Miluju tě.
Já tebe víc.
Vše je připraveno. Pojďte.
Dobře. Už jdeme.
- Prosím, posaďte se. - Dobře.
Vypadá skvěle.
Moc ti to sluší, babi.
Co je to? Bojím se, že mě někdo uvidí.
Mohla byste na soutěž krásy.
Co?
Dělají to teď všichni. Jsi jako princezna.
Bože.
Jak může být tato stařena princezna?
Pokud nejste princezna, musíte být královna.
Vaše Veličenstvo, všechno nejlepší.
- Dva, tři. - Dva, tři.
- Hodně štěstí, zdraví. - Hodně štěstí, zdraví.
- Hodně štěstí, milá babičko. - Hodně štěstí, milá babičko.
- Hodně štěstí, zdraví. - Hodně štěstí, zdraví.
Sfoukněte je.
Dobře. Pojďte blíž a sfoukněte je se mnou.
Půjdeme?
- Raz, dva, tři. - Raz, dva, tři.
Božínku, to je trapné.
Dobře.
Nejdřív to zkusím já.
Je to dobrota.
Samozřejmě. Vařil jsem to já.
Madam, ochutnejte, prosím.
Určitě se to dá jíst?
Samozřejmě. Za koho mě máte?
Ptám se, protože tě znám.
Tak se ukaž.
Tak tedy.
Perfektně ochucené.
- Není to tak zlé. - Jde mi všechno.
To jsi dělal taky?
To jsem koupil.
Já to věděla. Je to totiž nejlepší.
A vybrat dobré jídlo je taky umění.
Ty vždycky víš, co říct.
Bože.
Chci vám něco říct.
Ano? O co jde?
Jsi velmi vážný.
Provedl jsi něco?
Rádi bychom se vzali.
Vždy se budeme mít rádi a povedeme šťastný život.
Myslím, že s ním budu vždy šťastná.
Ano.
To bys měla.
To je nádherné.
Babi, proč pláčeš?
Budeme šťastní.
Ano, to bys měla.
Má tvé požehnání?
Ano, má.
Mám, že?
WON & SA-RANG
To je strýček Won.
Ty musíš být Či-hu.
Ano, jmenuji se Jun Či-hu.
Kdo jsi ty?
Jsem máma strýčka Wona.
Takže jsi…
moje babička?
Jsi moje babička?
Jsi moc chytrý. Jako tvoje máma.
Můžu…
tě obejmout?
Ano.
Vychovala jsi ho krásně.
Odvedla jsi dobrou práci.
Pojďme najít tetičku.
Tady je.
- Čcho-rong. - Ahoj.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Ano, dobrý den.
Ahoj, ty musíš být Čcho-rong.
To je tvůj přítel?
- Ano. - Bože.
Je fakt bezva, jako princ.
Máš zelenou!
Božínku, díky, že jsi mi dala zelenou.
Ahoj.
Ty musíš být Čcho-rong.
Ty máš smůlu. Máš červenou.
Proč mě odmítají? Proč mám červenou?
Jsi vtipná.
- Ahoj. - Ahoj.
Je tu horko.
Vypadáš skvěle.
Myslel jsem, že nepřijdeš.
Tvoje máma mi řekla, že úkolem rodičů
je nechat své dítě žít vlastní život.
Řekla, že bys měl žít život, po kterém toužíš.
Sice pozdě, ale gratuluju.
Doufám, že budeš šťastný.
Budu.
Už je čas.
Jdeme.
Náš syn už je dost starý na to, aby se oženil.
Člověka to zasáhne.
Nebuď přátelský, jako by se nic nestalo.
Nechceš po svatbě zajít na čaj?
A teď
přivítejte našeho šmrncovního ženicha.
Přivítejte ženicha!
Vypadáš úžasně!
A teď
přivítejte ženu dne, naši nevěstu.
Přivítejte nevěstu.
Jsi tak krásná!
Jsi krásná!
Půjdeme?
S tebou kamkoli.
KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
EPILOG
- Ne? - Ne.
Že? Bílá je trochu moc.
Taky si myslím.
- Mám se jít převléct? - Měl bys.
Nemůžu dýchat.
Vypadáš skvěle. Kup si tenhle.
Líbí se ti?
Líbily se mi všechny, ale tohle je ono.
Půjdeme?
Ano.
Pojďme domů.
Lidé se dívají.
Jací lidé?
Tamhle.
Koho to zajímá?
Překlad titulků: Barbora Page