Először is köszöntöm önöket a fókuszcsoportunkban.
Alfred Winstanley vagyok, önök előtt pedig
a vállalatunk legújabb termékét találják. Remélem, ízleni fog.
- Sós. - Olyan, mint az ostya a templomban.
A fejadagra emlékeztet, amit a lövészárokban ettünk. Igen...
A semmihez sem fogható érzés, amikor a szurony átszúrja a torkot.
Mit szólnának, ha azt mondanám, ez nem más,
mint a Királyi Krékerek új és továbbfejlesztett keksze?
Állj! Ez a Királyi Krékerek épülete?
Ezért raboltak el minket szemkötővel?
Vigyenek minket vissza a hivatalba!
Nem emiatt tört ki az egész államban a gyermekbénulás-járvány?
Akit levesz a lábáról a betegség, csak kolonc.
Ki velük a rókalyukból, majd a tüzérség elintézi őket!
Egy dollárt sem kapnak tőlem,
amíg Theodore Hornsby ül a kormányrúdnál.
Az egy szörnyeteg! Rusnya egy fráter.
Egy szánalmas vénember, aki a múltban ragadt. És egy bigott!
Hogy mi van?!
Nocsak, nocsak... Rohadt élet!
Hol kezdjem? Mondjuk magával.
Én rusnya? Ha nem töröm össze a tükröt,
megkérném, hogy nézzen bele, és magyarázza el, hogy a kereszt
hogy nem égett bele abba a Nosferatu-testébe.
- Távozz, Sátán! - Maga!
A múltban élek? Ciki vagyok?
Olyanokkal bratyiztam, mint Buford Stanley és a Spinners,
Fred Gladys és a Brooklyn Berries,
Donald Grimley és a Puerto Rican Seven!
Még hogy én bigott?
Bocsánat, akkor miért van két lemezem is
Donald Grimley és a Puerto Rican Seventől?
És maga!
Maga rendes fickó. Magával nincs bajom.
És maga...
Ha tudnám, milyen rasszú, felmosnám magával a padlót. Szép napot!
KIRÁLYI KRÉKEREK
Theo putyinos böffje miatt minden tévé leszedte a reklámunkat,
és lekerültünk a polcokról.
Törölve lettünk.
Egy élmény volt. Ami engem illet,
én a régi módszerrel távozom.
- Nem hagyom magam! - Putyinért!
Emberek, csigavér! Térjetek észhez!
Feladnánk egy apró bukkanó miatt
a világ legjobb snackmárkáját?
Túl fogjuk élni. Méghozzá... együtt.
Mennyi éven át kerestem mindhiába ezt a bölcsességet!
Meghajlok előtted, Steben.
De mi lesz Putyinnal?
Putyinnal? Magasról tojok Putyinra! Meg a pukira!
Ez én voltam?
Szeretlek, Stebe!
Apa? Megint rosszat álmodtam.
Megengednéd, hogy ma itt aludjak, megint?
Köszi, apa!
Jól van. Alvás van. Most elalszom.
Három, kettő, egy, alvás.
Egy jegyet kérek álomföldére!
Jól van, az első napirendi pont...
- Theo provokatív böffje. - Mi?
Nincs is Böff-fiókom, barom!
Ja, ezt nem látom a napirendi pontok közt, Stebe.
Sőt, csak egy rajzot látok egy... Ez egy kutya?
Igen, visszatérő rémálmom ez a humanoid kutya,
már hat hete. Egy percet sem aludtam.
A kreativitásom az eget veri, és nagy bejelentésem van.
Lehet, pihenned kéne, drágám. Menj haza ezután és...
Azt mondtad, Putyin?
Ez én voltam?
A helyedben elmennék orvoshoz.
Nagy bejelentésem van!
Stebe Hornsby beteg elméje bemutatja...
Mindenki fogadja nagy tapssal a Királyi Krékerek új kabaláját:
Mr. Krékert!
- Úristen! - Anyád!
Stebe, ez a lény a rémálmaidból?
Miért a rémálmaidból gyártasz kabalát?
Kopj le, te korcs!
A terapeutám mondta, öntsem kreativitásba a félelmeimet.
Visszavettem a gyeplőt.
Nem kapok levegőt!
- Úristen! - Jól vagy?
Tetszik?
Hölgyem és uraim, bemutatom Mr. Krékert,
a hetyke rajzfilmkutyát, aki kabalaként segíti majd
a Királyi Krékerek előretörését.
Ki rajzolta ezt?
Ő volt! Mondtam, hogy túl színes lett!
Dehogy, csodálatos!
Épp az ilyen gyermeki fogékonyságra van szükségünk.
- Mi? - És sokkal szemrevalóbb is.
Tudom, hogy már hangot adtak a zuhanó eladásaink miatti aggodalmának,
amit a közvélemény rólam alkotott képével magyaráznak.
Alaptalanul vádolva kőszívűséggel, hiúsággal és önimádattal.
Nos, létrehozna ilyet egy önimádó?
HornsbyLand, egy tengerparti vidámpark,
amely nagyoknak és kicsiknek egyaránt jó móka.
A látogatókat én és Mr. Kréker fogadja egy 30 méteres szobor formájában.
Egek!
A Rajzfilm sugárúton andaloghatnak
a saját Krékermobiljukkal.
Ez tetszik!
Majd belehajthatnak Howard Hughes magángépébe!
A Lindbergh-hajsza.
Le tudod leplezni ezt az agyonrajongott szélhámost?
Nem, nem...
Az Amelia Earhart-hepaj,
ahol az óceánba zuhanva erősítheted meg a jogos előítéleteket.
Megőrült?
Csak nem ellene van a repülésnek?
Tudom, mire gondol.
"Hogyan törjük le a tengerparti ingatlanok irgalmatlan árait?"
Ez itt a Catalina-sziget. Szabad préda a kaliforniai partoknál.
Ez pedig a Hornsby-híd, a valaha épült leghosszabb és legdrágább híd.
Elég! Turistacélponttá akarja tenni a Catalina-szigetet?
De hát a világ legkönyörtelenebb vademberei lakják!
Mi? De... a HornsbyLand!
Elég! Helyrehozhatatlan kárt tett a vállalatban,
és nem nézzük tovább, ahogy még mélyebbre taszítja
a megkérdőjelezhető indíttatású döntéseivel.
Ezennel bizalmatlansági szavazást indítványozok.
Aki szerint azonnal távolítsuk őt el,
üljön mozdulatlanul és vessen rá fenyegető pillantást!
De én építettem fel ezt a vállalatot a semmiből, a két kezemmel!
Ez a mindenem!
Mr. Hornsby, ezennel hivatalosan felmentjük
a Királyi Krékerek vezérigazgatói posztjáról.
Stebe! Stebe, még nem kaptam meg a fizetésemet.
Úristen!
Stebe, nem akarok balhézni. De megígérted a minimálbért.
Menj el! Tűnj el az álmaimból!
Nézd, sajnálom, hogy az öreg infarktust kapott,
de arról nem én tehetek. Bemegyek, jó?
Nem! Gyűlöllek!
Oké, Stebe. Ha ezt megléped, megszabadulsz a rémálomtól,
és felébredsz apád mellett, az ágyában.
Stebe?
Szállj be!
Theo, ébressz fel a rémálomból!
Ez nem álom. És Mr. Kréker nem a képzeletedből ugrott elő.
Akkor honnan, a segglyukamból?
Nem. Nézd a kesztyűtartót!
BOING POTENCIANÖVELŐ
- A farkamból? - Mi? Nem! A plüssből!
Figyelj, Alfred!
Biztos azt hiszed, miattad kellett lemondanom, mint vezérigazgató.
Nos, ezen ne rágódj! Jó úton haladunk, hogy mi legyünk
Amerika vidámparkmágnásai. Megszerezzük a Catalina-szigetet.
AJÁNLATTÉTEL A VEZÉRIGAZGATÓI POSZTRA
Kételyeim támadtak az utazásunk kapcsán, uram.
Megkérné a pilótát, hogy forduljunk meg?
A pilótát? Róla el is feledkeztem.
Egek! Nézd ezt a szarházit!
Még egy ilyen semmirekellőt!
Az ő szavazata is annyit ér, mint a miénk? Ugye tudod?
- Förtelem. - Miért érez ilyen ellenszenvet a...?
Alfred, nézd! Ott van.
Elővigyázatosnak kell lennünk.
A helyiek állítólag igen lobbanékonyak.
Mitől félsz? Homokot csúzliznak a fürdőgatyájukkal?
Mi a rosseb!
Ötven dollár, Stebe!
Mr. Hornsby! Vegyen fel mentőmellényt!
Ne légy pipogya, Alfred! Még van egy működő propellerünk.
Vedd át!
Jézusom! Kik ezek a barbárok? Lee Harvey Oswald?
Mit művelsz?
Kiszállsz és elintézed te a tömeggyilkos kabalát?
- Igaz. Tölts! - Vigyázz!
Tatu!
Kapaszkodjon!
Nem bírom tovább!
Nem értem.
Ezek szerint Mr. Kréker létező szellemi tulajdon?
Ja, pár éve egy játékgépben találtam a rohadékot.
Betörtem az üveget, kikaptam és elrohantam,
de elájultam a vérveszteségtől.
Magamhoz tértem, mire az alkalmazottak:
"Fogd, vigyed! Tűnés az étteremből!"
- Idióták. - Neked is voltak rémálmaid?
Azt hittem, elmúltak,
de a kis bemutatód kinyitotta Pandóra szelencéjét.
"HornsbyLand." Mi az a HornsbyLand?
Azt hiszem, ma ki fog derülni, Stebe.
Reggel kutakodtam az AltaVistán, és találtam egy címet.
A híd másik végén van.
Nyugodj békében, katona! Hősi halált haltál.
Előkészítem a hullámsírodat.
Bár elég sok hús van rajta.
Mr. Hornsby! Hol a pilóta?
Elhiheted, legközelebb a "Dick Corbett-show"-ban látod,
amint arról henceg, miként menekült meg
Catalinán a halál markából.
Mr. Hornsby, a hidroplánunk! Hátha a rádiója még működik.
Küldünk vészjelzést a parti őrségnek, hogy küldjenek keresőcsapatot.
Ez lehet az egyetlen esélyünk. Óvatosnak kell lennünk.
A sziget tele lehet csapdákkal.
Mr. Hornsby?
Hidroplán!
Nos, Alfred, félek, az óbégatóknak lett igazuk.
A Catalina egy lepra hely.
Hé, regulázzátok meg a kölykeitek, istentelen állatok!
Helyes, fussatok, ebugatták!
Mr. Hornsby, a pilótánk!
Kérem, ne öljön meg!
Otthon leszerződök egy könyvsorozatra. Kap részesedést.
A légi katasztrófák beszámolói szédítő összegeket hoznak a konyhára.
Ne! Mit csinálnak?
Itt az alkalom! Álljon félre, Mr. Hornsby!
Alfred, hova mész? A hidroplán arra van!
Megmentem a pilótánkat. Nem hagyjuk itt a katonánkat.
Igazán? Jobb szeretem a katonákat, akik nem esnek fogságba.
Talán őrültséget mondtam?
Ne, ne!
Kérlek, ne! Ne!
A rohadt életbe! Egy chupacabra!
Jóságos ég!
Alfred, azt hiszem, most már elmondhatom, miért...
gyűlölöm úgy a pilótákat.
Néhány éve
egy polgári géppel tértem haza Sacramentóból.
Minden rendben ment, amíg a kapitány hangja
bele nem hasított a hangszóróba egy nyugtalanító bejelentéssel.
Azt mondta, hamarosan felszállunk,
és hogy egy órán belül biztonságban hazarepít minket Bakersfieldbe.
Ő repít haza engem biztonságban!
A halandóságom feletti hatalmát fitogtatta,
mint aki istennek képzeli magát.
Ez a történet vége?
Ennyire még sosem nyíltam meg.
Mintha egy kő esett volna le a szívemről.
Kérlek, vidd ezt magaddal a sírba!
Jó, egy léleknek se fogom elmesélni, uram.
Ez mi a rosseb?
Egek!
- Gondolja, hogy... - Egy chupacabra tojására bukkantunk?
Ide a kabátodat!
Megtaláltuk a fő látványosságot, te barom! Egy élő chupacabrát.
Ne! Nem, Mr. Hornsby! Ez túl sok.
Inkább tűnjünk el a barlangból!
Hé, Alfred, cimbora!
Lennél szíves megmagyarázni ezt?
Mr. Hornsby, kérem! Az se biztos, hogy szeretnék vezérigazgató lenni.
Megnyíltam neked, elmondtam a repülős sztorit. Most először!
Nem kellett volna. Sztorinak se nevezném.
Hogy tehetted ezt velem?
Mr. Hornsby, adja ide a tojást!
Hogy hazavidd a kis elnökségi pajtásaidnak,
és ezt a vívmányomat is ellopd?
Marad, chupacabra! Nem akarom bántani a kölyködet.
De beleejtem, ha közelebb jössz.
Agyő, csicskák!
Nem adja fel a csövesbánat.
- Al? - Theo! Steben!
Ne menjetek tovább! Könyörgöm!
- Hogy találtál ránk? - Hagyjátok el ezt a pöcegödröt!
Pöcegödör? Pofás nyaralóhelyet lehetne faragni belőle.
A Catalina-sziget egy elátkozott szarkupac az óceán klotyójában.
Sok éve apátokkal semmibe vettük a figyelmeztetést,
miszerint ha idejövünk, nem térünk haza.
És a bennem élő ifjú idealista nem is tért vissza.
Theodore, tegye le a tojást, hátha békén hagy minket!
Szopj ketté, Júdás!
Sajnálom, de ez egy egyszemélyes hidroplán.
Igazán? Talán jártas a rádió kezelésében, uram?
A hét meg a százát! A rádió teljesen tönkrement.
Theodore! Segíts, kérlek!
Kérlek, Theodore! Próbáld beindítani a gépet! Ez az egyetlen reményünk!
Azt akarod, hogy én legyek a pilóta?
Igen, értem már! Mennyi erő!
Repíts haza biztonságban, rendben?
Egész életemben próbáltam megvédeni a világot apátoktól.
Hadd ne valljak megint kudarcot!
A saját pénzemből fizettem a gyerekpszichológust,
hogy még csak ne is emlékezzetek erre az istentelen helyre.
Ha tovább merészkedtek, mindez hiába volt.
Sajnálom, Al, de apánk nagy ember volt.
És ma leszámolunk a rémálmokkal.
Eksztázis! A Wright testvérek nagy spílerek!
Mr. Hornsby?
És most, hogy a könyvem magabiztosan vezeti a bestsellerlistát,
a Királyi Krékerek eladásai hivatalosan is felíveltek.
Köszönöm! Köszönöm, emberek!
Bár most, hogy kvázi isten lettem,
ez a minimum, amit elvárok.
El sem hiszem, hogy kételkedtem önben.
A Catalina-sziget hivatalosan is a Királyi Krékerek tulajdona,
és a HornsbyLand építése is sebesen halad.
Méghozzá teljesen ingyen.
Mr. Hornsby, a vezetőség bocsánatkéréssel tartozik önnek.
A vezetőségnek nincs miért bocsánatot kérnie.
Néha elszaladnak velem a lovak.
Örülünk, hogy visszatért, Theodore.
Ez a Hornsby tudja, hogyan kell szarból aranyat kovácsolni.
Mi a... Ez meg hova visz minket?
- Mi történik? - Hallatlan.
Uramisten!
Itt van ez a két kis szarzsák!
Ne érjetek hozzám! Ez a munkahelyem.
Nézzétek, mit épített fel apuci a két kezével!
Azt a rohadt!
Jézusmária!
A rohadt életbe!
Ne, ne! Ne hagyjatok tanúkat!
Alfred...
Remélem, csak mert eltapostam a puccsodat,
nem érzed magad kicsinek...
...és tehetetlennek. Fátylat rá, rendben?
Nézzenek oda!
Micsoda időzítés! Én elcsípném a helyedben.
Az a lift lassú, mint egy lajhár.
Rajta, szállj be! Ragaszkodom. Szállj be!
Ég veled, Alfred! Viszlát!
Jó hétvégét! Viszlát, Alfred!
Viszlát!
Magyar szöveg: Csémy András Iyuno