AMR 98 de zile!
Căutați peste tot!
Omorâți-i pe toți!
Terminați ce a început el.
Treceți la calculatoare!
- Acum! - Nu!
Ce-i asta, Semavi? Poliția o să intre în forță în cartier.
Nimeni nu face nimic dacă nu spun eu.
Semavi!
Opriți-vă!
Stai! Nu! Semavi!
Opriți-vă!
Nu!
Opriți-vă!
Nu faceți asta!
Opriți-vă! Nu!
Oprește!
Opriți-vă!
Inspectore!
Spune!
Prea mulți oameni au fost răniți. Au murit prea mulți, inspectore.
Hai să nu mai fie nimeni rănit.
Adică? Te predai?
PUTERNIC - SUPREM - MĂREȚ CEL CE IA VIAȚA
Semavi!
Chiar ne predăm?
Ajunge. Nu vreau să mai fie nimeni rănit.
Ce vrei să spui?
Tot ce am făcut, toți cei care au crezut în noi,
toată suferința…
- Totul a fost în zadar? - Da, în zadar!
În zadar!
Allah nu mai e cu mine!
N-a fost niciodată.
Allah nu e cu noi!
Gökhan!
S-a terminat.
Puteți pleca.
Plecați acum.
Nu pleacă nicăieri!
Nici eu nu plec.
N-am de gând să fug, ca tine.
Comandante…
am zis că s-a terminat.
Nu e cale de scăpare.
Întotdeauna există o cale.
Ori o găsești, ori ți-o faci singur.
Chiar dacă nu există o cale, chiar dacă mă duc la moarte,
eu nu renunț acum.
O să sfârșesc ca un războinic adevărat.
O să mor luptând, Semavi!
Ali Cemal…
Nu suntem în război.
Și nu suntem războinici.
Ți-am spus, totul a fost o minciună. S-a terminat.
Nu trebuie să mai moară nimeni. Ajunge.
Poate că nu e un război pentru tine, Gökhan.
Dar pentru Semavi este.
Pentru acel Semavi în care cred voi lupta până la ultima suflare.
Iar voi…
puneți-o pe Kübra în funcțiune imediat!
Treceți odată la computere!
Gökhan!
Semavi!
Chiar ne abandonezi?
- Dacă e o șmecherie? - Nu e.
Ce o să facă? Se predă fără scandal împreună cu oamenii lui?
De unde știm că nu a fugit? Mai bine intrăm în cartier.
A zis că nu mai vrea morți. Așteptăm.
A păcălit o țară, i-e rușine să ne păcălească pe noi?
Nu i-ar abandona pe oamenii ăștia.
Știți de cine nu are milă acest sistem?
De cei care se răzvrătesc, de cei care se ridică,
de cei care îi blochează mecanismele.
Îl iartă pe ucigaș, pe hoț, pe pervers,
dar niciodată pe rebel, pe insurgent.
Adică pe noi!
Dacă ne-ar arunca în închisoare sau ne-ar executa pe loc,
aș zice: „Bine, renunțăm. S-a terminat. Să ne predăm.”
Dar nu vor face asta.
Ca să dea un exemplu, ca să bage frica în popor,
ne vor zdrobi.
Ne vor distruge ca oameni. Ne vor călca în picioare onoarea.
Ne vor obliga să mărturisim, să trădăm.
Ne vor transforma în clovni.
Apoi ne vor arăta lumii întregi.
Înainte să ne anihileze, nu va mai rămâne nimic din noi.
Semavi nu mai există!
A ales să fie un nimic.
Ne-a lăsat să ne urmăm credința.
Am rămas doar noi!
Cei care vor să-l urmeze,
care vor să-și trăiască restul vieții ca niște sclavi lași,
să fugă repede la mamele lor, la iubitele lor!
Cei care vor să fie războinici ai libertății
să rămână aici cu mine!
Haideți, vitejii mei!
Arătați-le prietenilor și dușmanilor ce înseamnă să fii semavit!
Ne trebuie un computer.
Facem ce zice nebunul ăla?
Deniz, nu există altă cale de scăpare. Kübra e singura noastră șansă.
Să căutăm prin case.
- Stai, Selim. - Adem, hai!
- Selim… - Deniz, te rog, ascultă.
Și noi suntem responsabili pentru ce se întâmplă.
Și pentru moartea lui Berk, pentru tot.
Trebuie să terminăm ce am început. Te rog. Da?
Adem, haide!
Avem nevoie de timp. Trebuie să tragi de timp.
Binecuvântată fie lupta noastră! Haideți!
Kara, hai să tăiem curentul și internetul.
Nu putem face asta.
În cartier sunt bătrâni, bolnavi, copii, oameni nevinovați.
Trag de timp. O să activeze software-ul.
- Bine, întrerupe tot. - Inspectore!
Inspectore!
- Unde e Gökhan? - De acum, vorbești cu mine.
Cum ai vorbit cu Semavi, așa vorbești cu mine.
Așa zici?
Aduceți-i!
Fir-ar să fie!
Dacă trageți vreun foc,
dacă opriți curentul sau internetul,
cu alte cuvinte, dacă faceți o mișcare greșită,
oamenii ăștia vor muri unul câte unul.
Întreaga țară va vedea totul în direct!
Sigur are și în alte părți ostatici. Sunt 13 în total.
Cum e, inspectore? Îți pui prietenii în pericol?
Un fir de păr dacă le atingi, fac cartierul una cu pământul.
Suntem deja la pământ, inspectore. Ce ne mai poți face?
DİLEK ȘAHİNOĞLU 1974 - 2024
MERVE ȘAHİNOĞLU 1999 - 2024
Plecăm. Haideți!
Am crezut că m-ai ales, Allah.
Am crezut că am un scop.
Dacă nu am avut niciun un scop real…
de ce mi-ai cruțat viața?
De ce nu mi-ai luat viața atunci?
De ce m-ai părăsit, Allah?
De ce?
Suntem gata, domnule. Așteptăm ordinul.
Inspectore!
Mai am o singură rugăminte.
Ce facem? Așteptăm așa la nesfârșit?
- Unde s-a dus inspectorul? - Nu știu.
Se întâmplă ceva.
- Ali Cemal. - Da?
- Tocilarii au dispărut. - Cum adică?
- Au evadat. - Căutați peste tot. Găsiți-i!
Ce se întâmplă?
Sunt Gökhan Șahinoğlu.
Mă știți drept Semavi,
cel ales de Allah.
Așa mă știți.
O să trec direct la subiect.
Allah nu mi-a vorbit niciodată.
Nu sunt alesul Lui.
În acest moment,
vă vorbesc ca Gökhan,
un om făcut din carne și oase, un om ca voi toți.
Pentru ultima oară.
Nu am nicio îndatorire sacră.
N-a existat nicio poruncă, niciun mesaj trimis de Allah.
Totul e doar o mare minciună.
Ați crezut în mine.
Ați făcut ce v-am cerut, ce v-am spus.
Pentru asta, mulți dintre voi au plătit un preț.
Știu că sunteți supărați pe mine că spun asta.
Aveți dreptate.
Am făcut greșeli majore.
Mulți au suferit din cauza mea. Mulți au murit.
Știți de ce?
Fiindcă am comis cel mai mare păcat.
Nu e vorba de minciună sau înșelătorie.
E mai rău, m-am lăsat orbit de aroganță.
Acesta e cel mai mare păcat.
Am uitat înțelesul cuvintelor mele.
Am uitat ce am spus, lucrurile în care credeam.
Am predicat bunătatea, dar am devenit rău.
Am cerut solidaritate, dar am devenit egoist.
Puterea m-a prins în mrejele ei.
M-am abătut de la calea cea dreaptă.
„Materialismul ne înlănțuie.”
„Renunțați la bunuri, nu vă amăgiți!” Așa am spus.
Iar eu m-am închis în temnița lăcomiei, a ambiției și a puterii!
Am devenit un tiran.
Cu asta, a venit și singurătatea.
Am devenit orb și surd.
Am luptat contra violenței cu violență.
Am proslăvit moartea, nu viața.
Și așa, i-am nenorocit pe toți aceia care au crezut în mine, care m-au iubit.
Le-am adus sfârșitul.
Acum…
îi rog pe toți aceia care au ieșit în stradă pentru mine,
în Ormancılar și în toată țara,
oriunde se manifestă rezistența și există revolte,
pe toți îi rog să se oprească.
Depuneți armele!
Să nu mai fie nimeni rănit.
Credeți-mă, nu e o înfrângere.
Să știți că pacea e victoria cea mai mare pe lumea asta.
V-am spus cândva că diavolul se hrănește cu teamă.
Am greșit.
Se hrănește cu setea de victorie,
cu dorința de putere, cu mândria nesățioasă,
și, mai ales, cu aroganță.
Gökhan?
Allah…
Allah, îți mulțumesc că ai salvat-o.
Mulțumesc!
N-aș suporta să te pierd.
Mi-e frică, Gökhan. Mi-e foarte frică.
Diavolul poate fi învins într-un singur fel, frații mei.
Prin iubire.
Dacă există un rai dincolo de această lume înșelătoare,
fără îndoială, aparține acelora care iubesc necondiționat.
Viața ca răspuns la moarte.
Iubirea ca răspuns la ură.
Pacea ca răspuns la război.
Asta e calea spre mântuire!
Doar în acest fel,
cei pe care i-am pierdut nu vor fi murit în zadar.
Iubiți-vă.
Atât, iubiți-vă.
Hakan, așteptați aici să vorbesc cu el.
Semavi?
Dragă inspectore!
Ai observat?
E prima dată când mi-ai zis „Semavi” fără sarcasm sau ironie.
Dar tu ai observat?
E prima dată când mi-ai zis „dragă”, și nu doar „inspectore”.
E normal.
Ne știm de multă vreme.
Ți-ai spus discursul.
Te-a auzit toată lumea.
Ți-ai îngropat și sora.
M-am ținut de cuvânt. E rândul tău.
Bine, dragă inspectore.
Ce părere ai? Despre tot ce am spus.
Tot crezi că sunt un escroc?
Nu.
Cuvintele tale au salvat mulți tineri de la o moarte inutilă.
Așa e.
Mulți au fost salvați.
Dar alții au murit.
Da, s-au zis niște minciuni.
Dar dreptatea, egalitatea…
Astea nu sunt vorbe goale.
Dacă dreptatea și egalitatea nu sunt vorbe goale,
de ce i-ai asuprit pe cei care le apără?
De ce ești de partea aia, și nu de partea asta a baricadei?
De ce?
Înțeleg, dragă inspectore.
Înțeleg durerea pe care o înduri. Înțeleg prin ce ai trecut.
A-i face rău cuiva drag,
a-i aduce sfârșitul încercând să-l protejezi…
e cea mai mare durere din lume.
Te înțeleg.
E adevărat.
- Dar… - Fără „dar”, dragă inspectore.
Sunt un laș, atât!
În noaptea aceea, dacă aș fi luat arma și aș fi tras,
aș fi murit cu onoare!
N-am putut. Mi-a fost frică.
M-am speriat și m-am ascuns.
Așa am supraviețuit până acum.
Știi ce mi-am spus, ca să nu admit că mi-e frică?
„El a vrut asta.”
Mi-am spus că m-a protejat.
„M-a ales pe mine.” Așa mi-am spus.
De frică, mi-am creat un Allah fals.
Și am crezut în El.
Dragă inspectore…
nu sunt nimic.
Nu sunt nimic, dragă inspectore!
Fiecare om e unic, Gökhan.
Allah ne face pe toți speciali.
Zău, inspectore!
Nici tu nu crezi ce spui.
Suntem ceea ce suntem
și ne creăm propriul rai și propriul iad chiar aici, în această lume.
Chiar aici.
Aici am ucis-o.
Pe soția mea,
pe iubita mea Merve, am ucis-o chiar aici, inspectore.
Fără să clipesc, inspectore.
Am omorât-o cu mâinile mele.
Nu face asta, Gökhan.
Am făcut-o deja, inspectore!
Am făcut-o deja.
Am făcut multe lucruri, inspectore.
Niciunul drept.
Uite!
Am pe mâini sângele prietenilor mei,
al surorii mele, al iubitei mele,
și al mamei mele, dragă inspectore!
Nu face asta!
Nu!
Ce-ai făcut, băiatule?
Ai câștigat, inspectore.
O să am grijă de fiul tău.
MESAJ NOU
KÜBRA: TU EȘTI ALTFEL
Subtitrarea: Dan Ilioiu