Pūķu deja ir kārtīgi ieskrējusies.
Viss šķiet daudz vērienīgāks.
It kā mums būtu izaugusi pilsēta.
Raiens teica: "Nu ir izteiktāka "Troņu spēles" sajūta."
Ko es drīkstu teikt?
-Ēdu traki daudz mančego. -Būs jezga.
Patīkami atgriezties seglos.
Rakstām skaņu. Klusumu, lūdzu!
Aiziet!
Tāda deja.
-Velns, kas tas? -Nu...
Būs karsti.
Priecājos visus satikt.
Forši atgriezties laukumā uz kaut ko lielāku un labāku.
Laba sajūta.
Es strādāju ar brīnišķīgiem un skaistiem cilvēkiem.
Labākais ansamblis, kurā esmu strādājusi.
Visi esam kā viens. Es viņus ļoti mīlu.
-Filmējat aizkadrus? -Jā.
Čau!
Laipni lūdzu!
Pirmajā filmēšanas dienā bija tāda sajūta kā atgriežoties skolā
pēc brīvlaika, un zēniem kājās ir bikses,
kas kļuvušas par mazu, un meitenes arī ir paaugušās.
Gluži kā "Harijā Poterā", kad sākas otrais mācību gads.
Un tu saņem labāku burvju nūjiņu.
It kā mēs nemaz nebūtu šķīrušies.
It kā pārtraukums būtu bijis tikai pāris nedēļu.
Tāda sajūta kā atgriežoties mājās.
Ieej iekšā un: jā, šī ir mana māja, es te visu zinu.
Es biju nogaidījies. Forši, ka visa banda atkal ir kopā.
Mīļākais ansamblis, kurā esmu strādājis.
UZ VISIEM DESMIT
Otrās sezonas mērogs pārspēj manas cerības.
Viss ir milzīgs. Piemēram, šī zāle ir milzīga.
Te nav nekā maza, ir vienīgi niansēta aktierspēle -
skaista un neuzkrītoša.
Prāts atsakās pieņemt, ka dekorācijas var būt tik milzīgas.
Viss ir lielāks un niknāks, mums ir vairāk pūķu.
Strādājam uz visiem desmit visās jomās.
Pūķis!
Jā, milzīgs mērogs. Divas filmēšanas grupas.
Diendienā paralēli tiek uzņemtas divas filmas.
Šī ir tāda pati lielfilma, vienīgi mums
ir pieci režisori.
Pieņēmām mazliet traku, bet efektīvu lēmumu
uzņemt visu sezonu vienlaikus ar divām grupām,
kas nepārtraukti filmē, piecas režijas grupas,
četri operatori - tā mēs sākām.
Tagad mums ir divas grupas, plus piefilmējumu grupa,
plus detaļu grupa.
Reizēm grupas sadalās, lai paveiktu vairāk.
Man uzsprāgtu smadzenes, ja es censtos to visu aptvert.
Viss ir milzīgs. Dekorāciju mērogs,
filmēšanas grupas lielums, ēdināšanas apjomi.
Nevienai nodaļai neiet viegli.
Es redzu, kā scenārijs pārtop plānā, tas - grafikā un tas - tāmē.
Kolektīvi strādājot šādā sistēmā,
visi diendienā katru minūti cenšas šo ieceri uzlabot.
ZIEMA IR ATGRIEZUSIES
Režisors nekad nezina, ko viņam iedos.
Mēs meklējam to, kas mums personīgi sagādātu gandarījumu.
Es varēšu atgriezties Ziemmalā.
Nejautāju, kāpēc. Tā sapriecājos, ka uzreiz piekritu.
Izdzirdēt to mūziku, ieraudzīt virs kalniem Ziemmalu,
doties uz Mūri - pat tādam rūdītam veterānam kā es
grūti valdīt saviļņojumu.
Staigāt pa Mūri, būt starp Stārkiem -
viens no labākajiem brīžiem.
Mūris ir šīs pasaules simbols.
Gribējām paturēt jau pazīstamo izskatu, bet atšķirības būs.
"Pūķa namam" ir cita krāsu palete nekā "Troņu spēlei".
Bet mēs gribam, lai fani izjūt tādu pašu kaifu
kā mēs, atkal to filmējot.
LEDUS 200 METRU AUGSTUMĀ
Veidojot Mūri un Ziemmalu, negribējām no jauna izgudrot riteni.
Skatītājiem tie ir mīļā atmiņā.
Mēģinājām to vēlreiz radīt tādu, kā viņi atceras.
Vajadzēja saglabāt "Troņu spēles" tēlu.
"TROŅU SPĒLE" AIZKULISĒS
Mēģinājām noskaidrot, kā viņi to veidoja, un atdarināt.
Vajadzēja turēties pie teksta, ja gribat.
Liela daļa dekorācijas ir digitāla.
Pirms filmēšanas viss bija uzzīmēts.
Ainas vizualizācija jau bija gatava.
Mūris ir milzīgs.
Jācenšas radīt šādu iespaidu.
Mums bija saglabājušās dažas "Troņu spēles" sagataves,
bet mēs tās cenšamies uzlabot.
Vizuālie efekti strauji attīstās.
Mūra augšpuse bija atsevišķa dekorācija.
Tā uzbūvēta tik viltīgi, ka pārsvarā redzamas vienīgi debesis,
līdz aktieri iziet laukā, un tad paveras mūsu pasaule.
Dekorācija ir ierobežota,
lai radītu dramatiskāku efektu.
Tam pievienojam ziemeļu ainavu,
ko visi gribam mīlēt un no kuras baidīties.
Ko tas aiztur?
Nāvi.
Bija svarīgi visu izdarīt pareizi, tāpēc ņēmām par paraugu
sākotnējās dekorācijas.
Gribējām radīt atbilstošu vidi,
apledojuma efektu panācām ar vasku.
Apbrīnojami, cik labi mākslīgais sniegs un viss pārējais
spēj radīt īsto gaisotni.
Brīžiem mēs ar Tomu, kurš tēlo Kreganu,
runājām tekstu un ierāvām degunā sniegu.
Jo sniegs bija visur.
Manam sniegam bija jābūt baltākam, jo "Troņu spēles" Mūris ir vecāks.
Gribēju, lai manējais ir jaunāks.
Jāpasaka, kur gribas lāstekas, -
mazlietiņ šeit un tur, un dienas laikā tās jāpielabo.
Tad visu noformēja, padarīja mirdzošu un tā tālāk.
Mums busiņā ir maisītājs.
Ieberam sastāvu, un tas tiek sasmalcināts.
Ūdens no tvertnes tiek sūknēts caur šo sprauslu.
Cauri lido arī papīrs.
Jāpārbauda ūdens. Labi.
Mēs izmantojam 300 litru cisternas.
Izlietojam vienu vai divas, atkarībā no dekorācijas lieluma.
DZĪVOKĻU MAIŅA
Galvenās pārmaiņas - daži varoņi
pēc valdnieka maiņas ir pārcēlušies uz citām telpām.
Mēs prātojām, kā lai sadala dzīvojamo platību.
Pēc kļūšanas par karalieni Helīnai pienācās arī karalienes apartamenti.
Alisentas valdīšanas laikā tie bija ļoti askētiski,
atbilstoši viņas raksturam.
Bet Helīna ir sapņaināka, tuvāka dabai.
Viņa uzšvīkājusi uz sienām kaut ko līdzīgu grafiti,
kas atspoguļo viņas domas, viņas domu gaitu.
Sienas viņai ir kā piezīmju vai skiču bloknots māksliniekam.
Helīna uztver pasauli citādi,
viņai ikdienas saskarsme pārvēršas par ko citu
nekā jums vai man.
Viņa apzīmējusi sienas ar saviem sapņiem,
un, mūsuprāt, tas labi parāda viņas raksturu.
Helīna bija fantastiska. Aizraujošs tēls.
Viņas trauksme, sienas ar grafiti un grafikām
atklāj viņas dzīvi,
tās ir viņas vienīgais glābiņš.
Es izmantoju skaistus skapīšus,
ko iegādājos Indijā.
Tie stāvēja telpā, kurā man neļāva ieiet.
Tie bija noputējuši un netīri.
Man teica: "Tu nedrīksti tur iet."
Es tāda: "Es tur redzu četrus skapīšus. Es tos gribu."
Tie ir ļoti skaisti, kad tos atver,
iekšā ir skaisti tauriņi un kukaiņi.
Ļoti daudz kukaiņu.
Es darbojos ar circeņiem koka būrīšos.
Vairāki aizbēga, gāja ļoti jautri.
Ļoti daudz izšuvumu, vesels lērums zirnekļu, pūču, sikspārņu
un citu stilīgi baisu Helīnas lietu.
Radās dilemma: kur lai liek Alisentu?
Mēs to uztvērām kā jauku ironiju,
ka viņai ierādīti Rinīras apartamenti.
Interesanti, jo tieši tur Rinīra zaudēja nevainību.
Un Alisentai turpat ir sekss ar Kolu.
Abas gulējušas ar Kolu vienā un tajā pašā telpā.
Jauka ironija. Piņķerīgas attiecības. Sarkanā pils ir asinsgrēka perēklis.
Princese Rinīra ir nekaunīga un neatlaidīga.
Zirneklis, kas sadzeļ un izsūc savu upuri tukšu.
Mazliet pamainījām mēbeles, bet gribējām,
lai šajā istabā saglabājas atmiņas par Rinīru.
Saglabājām gan arhitektūru, gan mēbeļu izvietojumu.
Īgona apartamentus nolēmām nemainīt.
Viņam greznojumi un mēbeles nerūp.
Viņš vienkārši pārcēlās.
Visas hronikas un grāmatas ir izvāktas,
jo Īgons domā, ka viņam tās nevajag.
Lai valdītu, viņam pietiek ar kroni galvā.
Pilsētai ir jauns šerifs.
Īgons valda pavisam citādi nekā Viserīss.
Viserīss bija aizrāvies ar vēsturi un mantojumu,
bet Īgonam tas nerūp.
ZAĻĀ PADOME
-Gaišība! -Laba diena!
Tā kā padomes zālē
no gandrīz visiem rakursiem var redzēt lielo logu
un ainavu aiz tā,
pirmajā sezonā bija daudz vizuālo efektu,
kas ir ļoti dārgi. Tāpēc šoreiz izvēlējāmies
mazliet vecmodīgu pieeju.
Uzstādījām aiz logiem glezniecisku fonu,
kura autors ir izcilais mākslinieks Stīvs Mičels.
Tuvumā redzami vienīgi izplūduši plankumi,
bet, atkāpjoties tālāk līdz vietai, kur stāv kamera,
skatienam paveras Karaļa ostas ainava.
Šo paņēmienu izmantoja daudzus gadus,
bet vajadzēja pārliecināt pārējos, ka tā joprojām ir laba metode,
kā parādīt skatu pa logu.
Šajā seriālā bieži redzam kartes.
Parasti skatā no augšas uz galdu,
bet tas neizskatās pārāk labi.
Iedomājāmies, ka varētu rādīt karti Y nevis X plaknē.
Tā varējām vizuāli interesantāk parādīt karu,
un arī tēli uzreiz kļuva kustīgāki.
Padomes sēdes nav vienkārši uzņemt,
jo visi sēž un malko vīnu.
Es piedāvāju, ka Oto Haitauera atnestā karte
stāv uz mazās padomes galda
un sastāv no atsevišķiem ziloņkaula gabaliem.
Kad pirmoreiz parādīju to Raienam, viņš teica: "Jā, burvīgi,
bet vai to varētu uztaisīt līdzīgāku Otrā pasaules kara kartei?"
Koncepcijas mākslinieki izstrādāja vertikālu karti.
Visi Rietmalas apvidi
būs attēloti uz atsevišķiem ziloņkaula gabaliem,
ņemot vērā Rietmalas ģeogrāfisko sadalījumu.
Ceļš līdz Upjzemēm visdrīzāk būs ātrs un bez lielas pretestības.
Plānošanas sākumā mums bija dažas sarunas,
mēs izstāstījām savas vēlmes, viņa tās skaisti attīstīja
un radīja šo iespaidīgo priekšmetu.
Brīnišķīgs noformējums.
Patiesībā tas ir brīnišķīgs rekvizīts.
Lielākais, ko mēs ar Eliju esam veidojuši.
Tas bieži jāpārvieto,
un tad vajag daudz darbaroku.
Karte bija veidota kā īsta, tāpēc ļoti smaga.
PAMATOTA CELTNIECĪBA
Sarkanā pils tika paplašināta par 400 procentiem.
Visa sākotnējā grupa bija vienisprātis,
ka pagalms ir pārāk mazs.
Vairākās pirmās sezonas ainās nevarēja izjust pils mērogu.
Šosezon mums tas izdevās.
Turklāt aiz pils ir izbūvētas Karaļa ostas ielas,
kuras pērn pievienojām digitāli.
Šim ielas posmam ir jauns mērogs un dziļums.
Džima dekorācijas ir maģiskas,
jo tajās aizmirstas, ka esi dekorācijās.
Var nostaigāt pat desmit minūtes, neredzot sastatnes.
Var paveikt daudz vairāk, netērējot milzīgas summas
par filmēšanu reālos objektos.
Karaļa ostas ainas filmējām
skaistajā Spānijas viduslaiku pilsētā Kaseresā.
Diemžēl skaistās Kaseresa un Truhiljo
ir Pasaules kultūras mantojuma pilsētas, tāpēc nedrīkst šķiesties ar mēsliem
un nedrīkst neko dedzināt.
Ja grib to, jābūvē savas dekorācijas.
Tāpēc šogad Karaļa ostas dekorācijas paplašinājām.
Skaisti!
Es gribēju šosezon uzbūvēt vienu Karaļa ostas daļu.
Tai perfekti jāsaplūst ar reālo objektu.
Ceru, ka mums tas ir izdevies.
PĀRDROŠAIS SAPNIS
Dzirdēju, ka tev Haitaueri nepatīkot.
Pajāt Haitauerus!
Domāju, bija pārdroši atdot sērijas pēdējās desmit minūtes
diviem iepriekš nezināmiem tēliem.
Šī taču ir "Troņu spēle",
tāpēc nevar nezināt, kas un no kurienes uzbruks.
Cerams, skatītāji piedzīvos jautrus un briesmu pilnus brīžus.
Man teica, ka tu labi pazīsti
-Sarkano pili. -Mīgora tuneļus.
Tur ir liela žurku miga.
Pazīstu tos labāk nekā savu da...
Mums ir monumentālas dekorācijas.
Mums ir Pūķakmens, Sarkanā pils
un Driftmārka.
Bet grupai vislielāko sajūsmu izraisīja
filmēšana kanalizācijas sistēmā.
Nebiju domājis par Mīgora tuneļiem, bet tos vajadzēja izpētīt
un atveidot.
Džims Klejs uzbūvēja kolosālas minidekorācijas,
kuras savienoja ar lielo Sarkanās pils dekorāciju.
Projektēt kanalizāciju vienmēr ir forši.
Maiks Dosons ielaida ūdeni.
Tas pludoja kā satrakota upe.
Kanalizācija ir mana mīļākā un vieglāk tapusī dekorācija.
Skaistākā dekorācija. Kanalizācija.
Pirmos notekūdens plūdus palaidīsim,
kad viņi jau būs dziļāk tunelī.
Man neko daudz nestāstīja. Vienīgi to, ka varoņi brien pa ūdeni.
Es nodomāju: "Te varēšu izvērsties."
Viņi visi ir ķerti. Tas bija neticami un šausmīgi.
Viduslaiku kanalizācija? Ir labākas vietas, kur pavadīt laiku.
Mēs prātojām, kā lai ātri uzbūvē efektīvu un pārvietojamu tvertni.
Beigās nopirkām savienojamus betona blokus.
Apkārt ir siena.
Vienā galā bija lieli sūkņi,
kas radīja kanālā straumi,
un izlejamās tvertnes, lai ir iespaids, ka tiek nolaists ūdens.
Bija vairākas kārtas, tādas kā kaskādes.
Tālāk mēs ļāvām Malkolmam
ar savējiem uzbūvēt pārējo.
-Nebija nevienas noplūdes. -Un tas
ir ļoti neparasti.
Sistēmā bija milzīgi sūkņi,
kas grieza ūdeni.
Ūdens tika pārstrādāts.
Kad atveda tvertni, mēs iekšā iebūvējām dekorāciju,
izmantojot pirmās sezonas tuneļus.
Kad specefektu komanda bija paveikusi savu darbu,
izskatījās fantastiski.
Atceros, ka pirmoreiz to ieslēdzu,
un viss darbojās ļoti labi.
Es nodomāju, ka saņemšu uzslavu.
Piezvanīju Elanam: "Nāksi apskatīties?"
Viņš ienāca un tāds...
Tas bija labi.
Piezvanīja no ražošanas daļas:
"Drīkstam apskatīt kanalizāciju?" Mēs sarīkojām viņiem ekskursiju.
Šķiet, cilvēku bija vairāk nekā "Harija Potera" ekskursijā.
Es biju starā.
Šeit filmēsim kanalizācijas ieeju.
ŠAUŠALĪGS PĀRGĀJIENS
Kad uzzināju, ka būs jālien kanalizācijā,
nodomāju, ka vajadzēs plunčāties baseinā,
apkārt būs zaļie ekrāni, un miers.
Tad es ieraudzīju, ka uzbūvēta īsta kanalizācija.
Ūdens bija līdz viduklim, jānes suns un lāpa.
Mēs bijām angārā 20 minūšu braucienā no manām mājām,
bet es jutos kā Sarkanajā pilī. Sviests!
Labi, Tomij, laid ūdeni, lūdzu!
Pīdžejam ļoti patika plašās telpas, ko izgaismo vienīgi lāpas.
Vēlreiz noskatījāmies "Trešo cilvēku". Tas jāredz visiem, kas filmē tunelī.
-Lieliski kadri. -Bija ļoti jautri.
Mēs dzināmies pakaļ abiem vīriem, sekojām,
kā viņi brien pa kanalizācijas tuneļiem
un virsū gāžas notekūdens.
Mēs redzam iepriekš neredzētas Sarkanās pils daļas.
Katra operatora sapnis.
Filmas mākslinieki bija pārspējuši paši sevi.
Gandrīz neviens rakurss neatkārtojās, jo iespējas dekorācijā bija ļoti plašas.
Viņiem jāpastrādā diversija, tāpēc jāpaliek nepamanītiem.
Pilī, protams, ir tumsa.
Viņi iet tumsā ar lāpu rokā.
Gaismu spēles uz sienām ir maģiskas.
Es gribēju to izmantot,
tāpēc laukumā bija minimāls apgaismojums.
Lai, sekojot viņiem,
šķiet, ka pārvietojamies tukšumā.
Visu laiku saglabājās neziņa.
Skatītājs reizē ar varoņiem atklāj arvien jaunas vietas.
Nebija grūti iejusties tēlā.
Nevajadzēja sev iestāstīt: "Tu esi pilī..."
Tas jau bija izdarīts.
Jāņem galva un jāvācas prom.
Nedrīkstējām domāt par to,
ka ejam filmēt visšausminošāko ainu.
Vēl viena sirsnīga Džordža R. R. Mārtina aina.
Šajā kadrā izmantojām dažādas kameras pārvietošanas metodes.
Strauji atmuguriski, augšā, lejā pa kāpnēm, strauji pagriezieni,
vienlaikus cenšoties nepazaudēt Fiju.
Tas nebija vienkārši.
Kad pagriezīsimies, viņiem jābūt tik tālu prom.
Viņa skrien arvien ātrāk, kad mēs pagriežamies, viņa...
Mēs viņu redzam pilnā augumā, viņa skrien ātrāk par mums.
Lai ir ticami, ka tad, kad pagriežamies,
viņa ir tik tālu no mums.
Specefektu komanda uzbūra lielisku vidi,
paviljonā bija gan lietus, gan vējš.
Laukā bija sagatavoti 10 000 litri ūdens, ko iesūknēt paviljonā.
Vietai, kur satek ūdens, jābūt hermētiski noslēgtai.
Bija saliktas membrānas.
Arī sūkņi bija sagādāti.
Bet beigās vajadzēja daudz logu tīrīšanas rīku,
daudz roku darba un sūkņu, kas visu izsūknē laukā pa durvīm.
Mazs gabaliņš lielā mozaīkā. Domāju, ka izskatīsies vērienīgi.
Ceru, ka tā aina pirmās sērijas beigās
būs viena no slavenākajām
visas "Pūķa nama" sāgas ainām.
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne