Drakarnas dans har börjat.
-Det är tio gånger mer av allt. -Det är som att staden har vuxit.
Ryan sa: "Det är mycket mer Game of Thrones-aktigt."
Vad får jag säga?
-Jag har aldrig ätit så mycket manchego. -Det blir struligt.
Det känns bra att sitta i sadeln igen.
Vi spelar in ljud. Tystnad.
Och...tagning!
Det är som en dans.
Vad fan?
Det kommer att hetta till.
Det är härligt att träffa alla och sikta på nåt ännu större och bättre.
Det känns bra. Jag arbetar med fantastiska, underbara människor.
Det är den bästa ensemblen jag har jobbat med. Jag älskar dem så mycket.
Är det "behind the scenes"? Hej, välkomna!
Första dagen var som efter sommarlovet-
-när killarnas byxor inte passar längre och tjejerna har vuxit flera decimeter.
Det är precis som i "Harry Potter" och andra skolåret har börjat.
Och så har man bättre trollstav.
Det kändes bara som om vi hade haft ett par veckors uppehåll.
Det är som att komma hem.
Man känner: "Det här är mitt hem."
Det är fint att vara tillbaka med gänget.
Det är de bästa skådespelarna jag har jobbat med.
UPPVRIDET TILL TIO
Skalan i säsong två är bortom alla förväntningar.
Allt är enormt. Som den här salen.
Inget är litet, förutom det nyanserade skådespeleriet.
Man kan nästan inte föreställa sig en så stor inspelningsplats.
Allt är större, tuffare. Drakarna är fler.
Allt är uppvridet till tio.
Drake!
Det är enormt. Vi har två huvudteam.
Varje dag spelar vi in två filmer samtidigt.
Det är som en storfilm, fast med fem regissörer.
Vi har gjort det galna men effektiva valet-
-att filma hela säsongen i block med två huvudteam och fem olika regissörsteam-
-och fyra chefsfotografer.
Nu har vi två huvudteam, ett splinterteam och ett effektteam.
Ibland delas teamen upp i två.
Hjärnan kortsluts när man försöker få ett grepp om det.
Det är en enorm skala på miljöer, personal och catering.
Inget av teamen kan ta det lugnt.
Först kom manuset, sen planen, sen schemat, sen budgeten.
När man jobbar så i ett kollektiv-
-arbetar alla oavbrutet med att förbättra den berättelsen.
VINTERN ÄR TILLBAKA
Som regissör vet man inte vad som väntar och man söker efter glädjeämnena.
Jag fick återvända till Winterfell och var så glad att jag inte frågade varför.
Att höra musiken och se Winterfell och Muren var känslosamt.
Även för en veteran som jag.
Att gå på Muren omgiven av medlemmar av huset Stark var bland det bästa.
Det representerar den här världen.
Vi ville att den skulle se ut som förut, men det finns skillnader.
Färgerna är annorlunda än i "Game of Thrones".
Men vi vill att fansen får samma kick som vi fick när vi filmade.
200 METER IS
Vi ville inte återuppfinna hjulet med Muren och Winterfell.
Det var ett så kärt minne för publiken.
Vi har försökt göra det rättvisa.
Det behövde ha "Game of Thrones"-looken, så vi efterliknade den så gott vi kunde.
Det var nödvändigt att följa skriften, så att säga.
En stor del av miljön skapas digitalt och ritningarna gjordes före inspelningen.
Inledningen var till stor del animerad med den enorma muren.
Man måste få en känsla av den.
Vissa tillgångar fanns kvar från "Game of Thrones", men man utvecklar dem alltid.
Visuella effekter utvecklas snabbt.
Exteriörerna på Muren var så smart byggda.
Det mesta som syns är himlen-
-tills man kommer ut till de yttre delarna.
Det är ett rätt avgränsat set.
Och så lägger vi till vyn norrut som vi alla älskar och fruktar.
-Vad håller den borta? -Döden.
Det var viktigt att få det rätt, så vi använde alla referenser vi kunde.
Vi ville ge det vad det förtjänade och skapade den isiga känslan med vax.
Det är fantastiskt hur mycket låtsassnö kan skapa rätt känsla.
Några gånger fick jag och Tom snö i näsan när vi sa våra repliker.
Det var snö överallt.
Jag ville att min snö skulle vara vitare, eftersom deras mur är äldre.
Man får säga "jag vill ha istappar där och där" och justera det under dagen.
Sen får man se till att det gnistrar.
I lastbilen har vi en omrörare.
Här slås massan sönder.
Från vattentanken pumpas vatten till munstycket-
-och pappersmassan kommer in.
Sen sätter man på vattnet. Bra.
Vi har 300-literstankar som vi använder.
Vi använder väl en eller två beroende på storleken.
LÄGENHETSBYTE
Den stora förändringen är att folk har flyttat runt i och med regimskiftet.
Det fanns en plan för rummen.
När Helaena blev drottning skulle hon ärva drottningens gemak.
Under Alicent var det klosterlikt och avskalat för att visa hennes personlighet.
För Helaena som är mer drömlik och naturnära-
-har vi graffiti på väggarna-
-för att visa hennes tankeprocesser.
Som en författares eller konstnärs anteckningar eller skisser.
Helaena uppfattar världen på ett annat sätt och ser andra saker i vardagen.
Hon har tecknat sina drömmar på väggarna vilket gav rummet mycket karaktär.
Helaena var fantastisk. Hennes personlighet fascinerade.
Hennes oro och hennes väggar som är fulla av bildkonst-
-visar hur hennes liv gestaltar sig-
-och hennes enda sätt att fly.
Jag tog in vackra skåp som jag hade köpt i Indien.
De fanns högt upp i ett rum jag inte fick gå in i, täckta av damm.
Folk sa att jag inte fick gå upp dit, men jag sa att jag ville köpa skåpen.
När man öppnar dem är de fulla av vackra fjärilar och insekter.
Så många insekter. Jag fick jobba med syrsor i små trälådor.
De rymde ganska ofta, vilket var kul.
Massor av broderier med spindlar, ugglor och fladdermöss.
Läskiga, coola Helaena-saker.
Vi undrade var vi skulle placera Alicent.
Det fanns en fin ironi i att hon skulle hamna i Rhaenyras gemak.
Intressant med tanke på att Rhaenyra förlorade oskulden där.
Och hon har sex med Cole där. Båda hade sex med Cole där.
Det är ironiskt. Red Keep är ett mycket incestuöst ställe.
Prinsessan Rhaenyra är fräck och obönhörlig.
En spindel som sticker och suger ur sitt byte.
Vi ändrade möblemanget lite men ville behålla minnet av Rhaenyra.
Vi behöll arkitekturen och möblernas placering.
Aegons gemak lät vi förbli ganska oförändrat.
Han var inte intresserad av inredning och möbler. Han flyttade bara in.
Borta är alla historier och böcker, för Aegon tycker sig inte behöva det.
För honom är kronan det enda som krävs för att regera.
Stan har en ny sheriff. Aegons styre är mycket olikt Viserys.
Viserys besatthet av historia och arv är inget som Aegon tänker på.
DET GRÖNA RÅDET
-Ers nåd. -God dag.
I rådskammaren är de flesta kameravinklar riktade mot det stora fönstret.
I första säsongen hade vi mycket dyra visuella effekter.
Men nu är vi lite gammeldags och använder en målad kuliss-
-av konstnären Steve Mitchell.
Om man tittar nära ser det bara ut som suddiga fläckar.
När man backar kommer den i fokus som en vy över King's Landing.
Det är en gammal teknik som fortfarande är ett bra sätt-
-att ge en vy från ett fönster.
Vi visar ofta kartor ovanifrån i serien.
Därför görs de inte riktigt rättvisa.
Vi tyckte att det vore intressant att se kartan vertikalt i stället.
Det var ett intressantare sätt att dramatisera kriget.
Rådsmöten kan vara svåra att filma när alla sitter ner och dricker vin.
Jag föreslog att Otto Hightowers karta i lilla rådet skulle ligga på bordet-
-och sättas samman som bitar av elfenben.
När jag visade det för Ryan älskade han det-
-men ville ha det som en karta från andra världskriget.
Vi gjorde den till en stående karta-
-med de olika delarna av Westeros uppdelade i olika elfenbensbitar-
-utifrån Westeros geografiska delar.
De väntas marschera fort och möta föga motstånd tills de når Flodlandet.
Vi diskuterade i det tidiga designskedet-
-och kom med synpunkter, sen utvecklade hon den till en häpnadsväckande karta.
Det är ett fantastiskt stycke actionrekvisita.
Det största som Ellie och jag har jobbat med.
Den måste flyttas ofta, och det krävs mycket arbete för det.
Det var en rejäl sak som var mycket tung.
ETT BERÄTTIGAT BYGGE
Red Keep byggdes ut med 400 %.
Alla var överens om att borggården var liten.
Antalet scener i säsong ett berättigade inte ett så stort bygge.
Den här säsongen kunde vi göra det och koppla det till King's Landings gator-
-som vi gjorde digitalt förra året.
Det har verkligen gett skala och djup till gatan.
En magisk sak med Jims scenografi är att man glömmer att det är uppbyggt.
Man kan gå runt i tio minuter innan man ser en ställning.
Det gör det möjligt att göra mycket utan att det blir så otroligt dyrt-
-som när man filmar på plats.
Vi har gjort våra King's Landing-scener-
-i en vacker medeltida stad i Spanien som heter Cáceres.
Problemet med att filma i Cáceres och Trujillo-
-är att de är världsarv, så man kan inte sprida hästbajs och lera-
-och tända eld på saker. Då måste man bygga en egen miljö.
Så i år utökade vi King's Landings permanenta miljöer.
Jag hade som ambition att bygga en del av King's Landing-
-som kunde hänga ihop sömlöst med den verkliga platsen.
Förhoppningsvis har vi lyckats med det.
EN RÖRANDE DRÖM
Jag har hört att du ogillar huset Hightower.
Åt helvete med dem.
Det djärvaste var nog att ge de sista tio minuterna-
-till två rollfigurer som vi aldrig träffat förut.
Att titta på "Game of Thrones" och inte veta vad som väntar-
-är förhoppningsvis det roliga och läskiga för publiken.
-Du besitter visst kunskap om Red Keep. -Maegors tunnlar.
Ett riktigt råttbo är det.
Jag kan dem bättre än min egen kuk.
Vi har monumentala miljöer: Dragonstone, Red Keep, Driftmark.
Men teamets starkaste reaktion-
-var när vi filmade kloakerna.
Jag hade aldrig tänkt på Maegors tunnlar, men vi behövde visa dem.
Jim Clay gjorde fantastiska små miljöer som införlivades med Red Keep.
Det är alltid kul att göra kloaker. Mike Dawson tog in vattnet.
Det forsade fram som en flod.
Kloakerna var nog min favoritmiljö. Och min lättaste och finaste.
Vi vill vänta med den första tömningen tills de är längre in.
Vi fick inte mycket instruktioner. De vadade fram och jag tänkte:
"Nu ska jag ta i."
De är galna. Det var fantastiskt och rätt hemskt.
En medeltida kloak är inget drömställe.
Vi tänkte: "Hur ska vi bygga tanken effektivt, snabbt och flyttbart?"
Så vi köpte betongblock som kan sättas ihop och byggde upp en mur.
Vi konstruerade den med stora pumpar på ena sidan-
-som skapade ett flöde genom kanalen.
Sen satte jag dit tipptankar så att vatten kan spolas ner-
-i flera lager, så att vi fick kaskader.
Sen kunde Malcolm och hans killar komma in och bygga.
-Vi hade inte en enda läcka. -Vilket är ovanligt med tankar.
De hade enorma, fullt fungerande pumpar som återvann vattnet.
De kom med tanken, sen byggde vi upp miljön med tunneln från säsong ett.
Med vattnet och specialeffekterna såg det fantastiskt ut.
Jag minns när jag satte på det första gången och allt funkade.
Jag tänkte: "Det här får jag guldstjärna för."
Jag frågade Alan om han ville titta. Han såg det och bara: "Oooh..."
Det var bra.
Sen frågade produktionsteamet om de fick se kloaken. Vi gjorde en guidad visning.
Vi hade nog fler besökare än Harry Potter-turen. Det var kul.
Vi filmar här vid kloakingången.
EN KUSLIG FÄRD
När de sa att jag skulle vara i en kloak trodde jag att det var en bassäng-
-med greenscreens runt omkring.
Men när jag kom hade de byggt en kloak.
Vattnet gick till midjan. Jag bar en hund och en fackla.
Jag var 20 minuter från min bostad, men inne i Red Keep! Helt galet.
Skicka fram vattnet, Tommy.
P.J. gillade att få filma stora, fackelupplysta utrymmen.
Vi såg om "Den tredje mannen" som måste ses om man filmar i en tunnel.
Det var kul. Vi fick jaga efter de två killarna-
-leda dem genom utrymmena i en kloak med strömmande vatten-
-och se nya delar av Red Keep. Det var en dröm för en fotograf.
Designteamet har överträffat sig själva.
Vi kör sällan dubbla vinklar eftersom inspelningsmiljön ger så goda möjligheter.
De vill ta sig in i hemlighet genom att låtsas ha ett ärende.
Men slottet är mörkt, och utrymmena är mörka, så de har en fackla.
Eldskenet som studsar mot väggarna gör det magiskt.
Jag ville utnyttja det, så vi använde minimalt med belysning-
-så att tittarna kände som att de själva gick genom utrymmet-
-utan att veta vart de var på väg. Man upptäcker var de är samtidigt som de.
Man behöver knappt använda sin fantasi.
Jag måste inte tänka: "Du är i ett slott." Allt det är redan klart.
Vi måste ta vårt huvud och gå.
Vi kunde inte tänka: "Nu ska vi filma en helt vidrig scen."
Ännu ett mysigt ögonblick från George R.R. Martin.
Scenen krävde flera metoder för att flytta kameran.
Snabbt bakåt, upp och ner för trappor, snurrande-
-samtidigt som Phias skådespeleri skulle fångas. Det var en utmaning.
När vi kommer runt ska de vara så långt borta.
Hon rör sig snabbare och snabbare.
Vi ser henne i helfigur, och hon rör sig snabbare än oss.
Man ska kunna tro att hon är så långt borta.
Med effekterna såg det stämningsmättat ut med allt regn och all vind.
Vi har 10 000 liter vatten redo att pumpas in.
Vi måste se till att golvet är tätat.
Vi har ett membran, och vi har ordnat så att vi får in pumpar.
I slutändan handlar det om gummiskrapor, hårt arbete och pumpar.
Det är en liten pusselbit. Det kommer att se episkt ut.
Slutet på avsnitt ett-
-hoppas jag blir ökänt i historien om "House of the Dragon".
Översättning: Erik Swahn