Tohle je impozantní scéna.
Jim Clay je šílenec toho nejlepšího druhu.
Nemohl jsem se dočkat.
Je to drsná holka. Proč by nemohla mít kuši?
Byl to pohřeb, ale hodně jsem si ho užila.
To je záběr!
Měla jsem ta nejlepší sedadla.
ROD, KTERÝ VYBUDOVALI DRACI
EPIZODA 2 RHAENYRA KRUTÁ
Chtěla jsem udělat úvod dílu
chaotický, nespravedlivý a násilný.
CLARE KILNEROVÁ REŽISÉRKA (202 A 205)
Protože jsem cítila, že všichni jsou zaslepení zuřivostí.
Taky jsem to chtěla prostříhat
s tím, jak Aegon ničí Viserysův model Staré Valyrie.
ROZBITÝ NA KUSY
-V 1. řadě jsme ten model dost zabírali. -A akce.
Lady Alicent Hightower, Výsosti.
Byl to krásný, obrovský model, který zabíral půl královy komnaty.
Je úžasné, co jsi vytvořil.
Byl krásný, nádherný, představoval značnou část té místnosti
a my jsme ho museli zničit, což byla vážně zábava.
Dobrá zpráva je, že udělali zvláštní verzi specificky pro zničení,
takže ten nádherný model Valyrie je stále neporušený.
Je neuvěřitelné, že rekvizitáři vytvořili osm modelů na 3D tiskárně,
které při ničení budou vypadat reálně.
Dokonce bude vzduchem létat něco jako prach.
Muselo se to udělat z opravdu lehkého materiálu, v té chvíli přišli ke slovu
modeláři a jejich znalosti a povedlo se.
Provedli pár testů, i my jsme si do toho praštili,
abychom měli jistotu, že to vypadá, jak potřebujeme.
Skutečné 3D modely jsou opravdu drahé, museli jsme to natočit na minimum záběrů.
Tak povídám: "Hele, Tome, prostě se do toho pustíme."
… jedna. Akce.
Já je zabiju!
Když jsem to dělal, měl jsem silné výčitky,
protože mi bylo jasné, kolik práce za tím stojí.
Ale myslím, že ty části vyrobili
s vědomím, že budou rozmlácené na kusy.
Všechny je zabiju!
Myslím, že přesně tohle jsem potřeboval,
aby bylo vidět, kam jde Aegonova energie.
Neměl ji do čeho vložit a kolem něj byli lidi, co mu říkali,
aby se rozhodoval pragmaticky a že se všechno časem zlepší.
"Ne, tohle neberu, musím to tu zatraceně rozmlátit."
Pardon, že kleju.
-Stop. -Paráda.
Paráda. Paráda.
VELMI SMUTNÝ DEN
Natáčení scén z pohřbu bylo velmi vzrušující.
Tak trochu mě inspiroval Kmotr
a ty velké filmy, kde jsou báječné pohřební scény a taky…
Taky jsem hodně myslela na pohřeb princezny Diany
a jak pomalu šel ten průvod.
A uvědomovala jsem si, jak Alicent a Helaenu
záměrně s jejich žalem předhazují veřejnosti.
Vždycky jsme to vnímali jako příležitost zahájení dílu.
Jít do exteriéru, ukázat Královo přístaviště, ukázat Bleší zadek.
A chtěli jsme, aby se pohřeb točil kolem královny,
kolem toho, co cítí, když ji takhle odhalují.
Takže velkolepé, ale zároveň velmi intimní.
Vítejte v Cáceres.
Natáčení 2. řady Rodu draka ve Španělsku bylo úžasné.
Španělsko je vždycky skvělé a my se vraceli do Cáceres a Trujilla,
abychom zejména natočili Královo přístaviště a jeho okolí.
Lokace dávají skutečný pocit šíře, rozsahu, velikosti,
naplno reprezentují náš svět, který se nedá vyjádřit jen dekorací.
Cáceres, kde jsme filmovali, byl tak nádherný,
a lidi byli úžasní, milí a vstřícní.
Ve Španělsku jsme už natáčeli řadu 1, takže to byl takový návrat domů.
Známe tu nejrůznější zákoutí. Víme, kam umístit světla.
Oslní vás ta vysoká obloha, jasné slunce, teplé zářivé světlo
a nádherné kamenné stavby,
udělá to na vás dojem. Nedá se tomu ubránit.
V takovém prostředí vám to prostě hraje samo.
Nemusíte ani nic předstírat.
Vítejte v Králově přístavišti.
Neuvěřitelný tým lidí, který dal dohromady pohřební scénu,
od postavení toho vozu, sehnání těch nádherných koní,
kteří jsou neuvěřitelně poslušní, zbroje, kterou na sobě mají,
z toho všeho jsem lapala po dechu, když jsem to viděla. Opravdu nádhera.
I z toho, jak byly navržené ty kostýmy.
Líbily se mi závoje,
protože jsem točila pohřeb rychlostí 40 snímků za sekundu,
takže jsme si mohli vybrat, co natočíme zpomaleně a co ne,
a ty závoje jsou ve zpomalení naprosto fantastické.
A pak jsem taky chtěla naplnit něčím vzduch…
proto házejí ty okvětní lístky.
Když jsou tam ty zpomalené záběry,
všechny ty kousky pomalu padají vzduchem
a je v tom taková smutná krása.
A pak protetika, která udělala Jaehaerysovo tělíčko.
Jaehaerys byl tedy náš… první sken.
Tak jsme ho položili na stůl a udělali celotělový sken.
Měli jsme čistou 3D figurínu,
která představovala naprosto dokonalou kopii jeho těla.
Tu jsme si pak nechali vytvarovat externí firmou,
odlili a pak z ní udělali silikonové tělo.
Jakmile jsme ho měli hotové, stačilo jen…
Museli jsme mu oddělit hlavu a vymyslet, jak ji přišít zpátky.
Prošli jsme si několik různých odkazů,
jak se zašívalo ve středověku,
a vyrobili kovové svorky, které držely hlavu u těla.
Musí být jasně vidět, že je hlava přišitá k tělu,
protože královny chtějí ukázat, jak barbarská je Rhaenyra.
Pohleďte na dílo Rhaenyry Targaryen!
Zohavila nevinného!
Napadlo mě, že prostříháme ty záběry z pohřbu
s tím, jak Aegon praští Blooda.
Začala jsem přemýšlet o bubnu, o zvucích bubnu.
A jak spojit zvuk bubnu s použitím toho palcátu.
Proto jsem požádala, aby v čele toho procesí byl bubeník
a my tak mohli použít zvuk bubnu
ke zvýšení napětí a náhledu do Helaeniny hlavy,
kde se pomalu chystá exploze její panické ataky.
Zatracení Rhaenyře, té zrůdě!
Natáčet s Phiou a vidět…
Prostě… Jo, její žal začal ožívat, byl…
Bylo to fakt těžké. Bylo… Byla to vážně nádhera, dojalo mě to.
Pak… Nás to zlomilo, ona si otírala slzy a říkala:
"Fakt jsem měla pocit, že jsi moje máma." A já: "No paráda."
Byl to pohřeb, ale moc jsem si to užila.
Byla to legrace. S Phiou si vážně moc rozumíme.
Takže ty záběry byly opravdu velmi smutné.
Ale mezi nimi jsme zpívaly. Nejrůznější melodie, všechno možné.
Navíc bylo moc hezké tam sedět a nechat se vozit kočárem.
Je to nádherně nafilmované.
Všechny možné vrstvy.
Phiin a Oliviin výkon. A výsledek mě fascinuje.
VĚŠENÍ
Věšení krysařů byla legrace. V takovém morbidním slova smyslu.
Na vytvoření takové scény musíte postavit celou vesnici.
Chtěli jsme kombinaci protetiky, falešných těl
a opravdových visících lidí.
Těla jsou neuvěřitelná. Věděl jsem, že je to půl napůl.
Ale bylo to poznat jen zblízka.
Věděl jsem, že jeden z nich je kaskadér, když sebou trhnul a začal se smát.
To na kameru neměl dělat. Velmi neprofesionální.
-Jak se cítíš, hochu? -Je to fakt dobrý.
-Jo? Bezva. -Fakt dobrý.
Rowley a jeho tým museli vymyslet kladkový systém,
kde lidi vypadají, jako když je oběsili.
Vytvořili jsme kovový rám, který jde přes ramena.
Od ramenou máme lana, která vedou kolem pasu dolů.
A měli jsme třmeny, které šly pod chodidla, takže prakticky
jste mohli normálně v těch postojích stát.
Takže jste v postrojích neviseli. A tím pádem mohli "viset" téměř pořád.
Teď tam zatlačíme nohy a zvedneme tě nahoru…
Ta energie jde odsud,
přenáší se do popruhů a až dolů do třmenů.
Je to jako stát ve vzduchu,
ale my vlastně nestojíme. Je to celkem pohodlné.
Další, co jsme udělali, bylo, že jsme ukryli do provazu drát,
takže to vypadá, že ten provaz visí jen na trámech,
ale ve skutečnosti je napojený na kladky.
Takže můžeme bez problémů zvedat a spouštět lidi rychle a snadno.
Myslím, že jako první jsme hledali lidi, co by hráli oběšence.
Měli jsme lidi ve skenovacím stanu,
fyzicky jim dávali kolem krku smyčku
a tahali ji nahoru, abychom získali záhyby a krabacení kůže.
Většina lidí s tím souhlasila. Myslím, že si nikdo nestěžoval.
Jedním z našich krysařů byl Danny.
Takže je vidět, kudy jde lano,
a Jamie nám k tomu dodal hezký mrtvolný výraz.
No jo, jsem to já.
A Danny…
Nechali jsme si je. Myslím, že ji asi Dannymu dáme.
Je čest, když vás využijí v díle takové úrovně a rozsahu.
A navíc můžete vidět složité podrobnosti a práci,
kterou do těch krysařů vložil tým protetiky.
Je to spousta procesů, abyste získali sken,
pak vyrobili odlitek, nanesli modelovací hmotu,
odlili to do silikonu a pak ji natřeli a udělali vlasy.
Potom je nasazujeme na tělo.
Takže ano, je to dost složité.
Bylo skvělé vidět je všechny pohromadě.
Konečně všichni viseli. Koukáte se na to a říkáte si:
"Je to fakt super."
VELKÁ EXPANZE
Jim Clay je šílenec v tom nejlepším slova smyslu.
Na Dračím kameni se překonal
a my jsme ho trochu rozšířili.
Ryan chtěl Dračí kámen velkolepý. Bylo to na počátku procesu psaní.
Tak jsme se rozhodli vytvořit velkou dekoraci a postavit scénu,
V řadě 1 se Dračí kámen
objevuje zejména v podobě komnaty s malovaným stolem.
Tahle komnata původně pochází ze Hry o trůny,
ale měli jsme pocit, že je čas tenhle svět dostat do většího prostředí.
Chtěli jsme, aby to byla kompletní scéna s různými propojenými komnatami.
Táhla se ze síně malovaného stolu
až k tomu seskládanému světu,
což jsou chodby, Rhaenyřina ložnice, knihovna.
Máte tedy scénu, která je prakticky souborem mnoha menších scén,
přecházíte mezi místnostmi
a diváci mají pocit, že jste ve skutečném hradu.
Je to šílené, můžete to celé projít.
A to je fantazie.
Rhaenyra je velmi důležitá postava,
proto jsme chtěli místnost, která bude opravdu odrážet
jedinečnost její postavy.
Jimovi se opravdu líbila ta katedrálová vysoká okna.
Mají zajímavý, tak trochu asymetrický tvar,
a dodávají tomu pozoruhodnou atmosféru.
Chtěli jsme Rhaenyře dát vnímání historie,
která je za jejím rodem i za celým Dračím kamenem.
Takže ta velká socha v její komnatě jako chrám
historie, která se tu odehrávala.
Něco jako rytiny v egyptské architektuře.
-Zvuk, rychlost. -Třináct Miller, záběr jedna.
Stručný popis scény knihovny vyžadoval velkou knihovnu
s písemnostmi o dějinách Valyrie, prakticky ve formě svitků.
Snažili jsme se vymyslet, jak udělat regály,
a dostali jsme úžasný nápad.
A to pokračovalo jako téma dál komnatou.
A pak Clare přidala spoustu vrstev
dalších artefaktů a prvků valyrijské historie.
ZÁPADOZEMÍ
Dělat tuhle scénu bylo fenomenální.
A kombinovat mramor,
opravdu krásnou kresbu mramoru, kterým běží oranžové žilky,
který jsem vzala z malovaného stolu, protože měl bohaté barvy
a teplé tóny, světlé, oheň…
Každá kniha a dokument i svitek tu hrají roli.
Hodiny práce, které jsem vložila do těch objektů.
Máte havrany se zprávami, které obsahují kompletní texty.
Máte kompletní rodokmeny
a všechno je udělané ručně.
Všechno je to dotažené. Každý malý kousíček.
Každý kus, každá barva, každá textura, každá drobnost promyšlená.
Každá podrobnost a řemeslná práce, které se tu objevují, jsou úžasné.
Nevyžaduje to žádnou představivost, abyste si připadali jako v příběhu.
HLEDÁNÍ LÁSKY
Bratře!
Souboj Erryka a Arryka je významným okamžikem historie Západozemí.
Bratr proti bratru.
Je to úžasná scéna, protože Luke a Elliot jsou bratři,
dvojčata, mají se opravdu hodně rádi.
Velká část akce v seriálu stojí na dracích,
takže je zábavné sledovat, jak bojují dva rytíři.
Když jsme dorazili, byl to náš první rozhovor.
Sedli jsme si a řekli: "Tak si promluvíme o dvojčatech."
Pak jsme začali uvažovat, jak to nasnímat, jak by měl vypadat boj.
Rowley následně udělal rozsáhlé zkoušky se svým týmem,
které se pak natočily, a ukázali to Clare.
Upravilo se to a pak do toho Rowley dal dvojčata.
Ti hoši celou tu scénu natočili sami.
Trénovali, učili se, dostali se kvůli tomu do formy.
Nemohl jsem se dočkat. Já i El máme zkušenosti s bojovým uměním.
A jsme aktivní, fyzicky zdatní, takže tyhle akce
pro nás nebyly problém, dali jsme se do toho.
Jen bylo důležité vědět, že už umíme kroky,
pak jsme se do toho mohli pustit s potřebnou energií.
Bylo důležité nacvičit to co nejčistěji a nejdůsledněji,
pak jsme vyrazili na lokaci a bylo to.
Naštěstí jsme nepřišli o prsty, takže jsme to dělali dobře.
Věděli jsme už z 1. řady, jak tvrdě Elliot a Luke pracují.
Jediné, co bych je nenechal udělat, byl náraz do té vázy.
Všechno ostatní dělali oni.
Eddy, kaskadér, díky mu.
Narazil tvrdě do toho květináče. Rozbil ho.
Radši Eddy než já. Dnes si ty peníze zasloužil.
To je jistá věc.
Značka.
Všichni jsme se shodli, že v boji přijde okamžik,
kdy nevíte, kdo je Arryk a kdo Erryk.
Budete vážně zmatení.
I s tou choreografií, když se budete dívat pořádně,
uvidíte, že jsou oba stejně zranění.
I kdyby si to někdo rozfázoval, procházel si a řekl:
"Jo, vím, že je to Erryk, protože má zraněnou nohu,"
nebo "má zraněnou ruku,"
tak to nebude fungovat, protože během souboje si způsobili stejná zranění.
Přesto nenaznačujeme, o co nám jde.
Který? Který je Erryk?
O to tu šlo, to tomu dodává emoce.
Že jste vlastně neutrální. A že… v tom boji jde o ně.
Už je to aspoň popáté, dnes je na place živo.
Prostě nás chtějí udržet v pohybu.
No a kdo byste nakonec řekli, že je lepší šermíř?
Kdo je lepší? Asi je to diskutabilní, ale Elliot by asi řekl, že on,
protože jsem ho párkrát trefil mečem.
Asi jsem ho jednou dostal, takže musím říct, že je lepší on.
Kdybych je v té zbroji od sebe dokázal poznat, možná bych vám to řekl.
Ale je pravdou, že jsou docela vyrovnaní.
Luke a Elliot jsou úžasní.
Jsou fakt skvělí.
Tohle jsem říkala dva dny. Každému, kdo poslouchal.
Nejenže odvedli skvělou práci s tou Rowleyovou choreografií,
ale ty emoce, které tam vnesli, to byla radost sledovat.
Narodili jsme se spolu.
Tys nás rozdělil! Ale pořád tě mám rád, bratře.
Vidět ten rozkol mezi nimi
a vidět tu lidskost, kterou vnesli do těch rolí,
myslím si, že vás to osloví. Naprosto brutálním způsobem.
Je to další úžasný okamžik, který Clare režírovala.
Clare je úžasná osobnost.
Než jsme dělali tu scénu, přišla za námi Clare a řekla:
"Nazvala jsem tu scénu Hledání lásky."
A mně to připadalo hrozně dojemné,
protože tenhle druh osobních emocí byl důležitý.
Takže kromě boje
jsme museli zachytit ty správné emoce, které bylo třeba.
Ti hoši trénovali boj od prvního dne a…
Napadlo mě: "Co do toho mám vnést?"
Když se na to díváte, je to zajímavé.
Celou scénu jsem se snažila najít
okamžiky propojení mezi nimi.
Takže když do sebe mlátí meči a jejich oči se setkají,
jaké jsou v nich otázky? Co říkají jeden druhému?
A taky, proč je to tak těžké, když se mají tolik rádi.
Takže pro mě to byl příběh o nebývalé bratrské lásce.
Překlad: Petr Miklica