E o scenă monumentală.
Jim Clay e un nebun de cea mai bună speță.
Sincer, abia așteptam.
E dată naibii. De ce să nu aibă arbaletă?
Au fost funeralii, dar m-am distrat de minune.
Așa scenă mai da!
Am avut cele mai bune locuri.
CASA CREATĂ DE DRAGONI
Am vrut ca începutul episodului
să fie haotic, nedrept și violent.
REGIZOARE EPISOADELE 202 ȘI 205
Fiindcă am simțit că toată lumea e orbită de furie.
Am vrut să inserez aici și scena
în care Aegon zdrobește macheta lui Viserys cu Vechea Valyrie.
FĂCUTĂ ZOB
- Am filmat macheta în primul sezon. - Și acțiune!
Lady Alicent Hightower, Alteță.
Era o machetă superbă și uriașă, care ocupa jumătate din camera regelui.
E uimitor ce ați construit.
Era foarte frumoasă și ocupa o bună parte din încăpere,
așa că am distrus-o și ne-am distrat pe cinste.
Vestea bună e că au făcut o versiune special pentru a fi distrusă,
așa că frumoasa machetă valyriană e intactă.
Recuzitorii minunați au făcut opt machete imprimate 3D suplimentare,
care păreau reale când au fost distruse
și care au produs o pulbere în aer.
Trebuiau făcute dintr-un material ușor, așa că echipa noastră de mulaje
a intervenit cu toate cunoștințele sale și ne-a oferit...
Am făcut câteva teste în prealabil,
ca să ne asigurăm că obținem aspectul dorit.
Machetele 3D adevărate sunt scumpe, așa că nu puteam avea multe cadre cu ele.
Așa că i-am spus lui Tom să tragem o singură dublă.
...unu, acțiune!
Am să-i omor!
M-am simțit foarte vinovat distrugând macheta,
fiindcă eram conștient cât de mult se lucrează la așa ceva.
Dar cred că au făcut machetele
știind prea bine că urmează să fie făcute zob.
Am să-i omor pe toți!
Cred că asta era nevoie să vedem,
modul în care Aegon își descătușează energia.
Nu avea niciun debușeu, iar cei din jur îi spuneau
să ia decizii și să fie pragmatic: „E în regulă, va trece cu timpul.”
„Ba nu va trece, futu-i, trebuie să fac asta zob.”
Scuze pentru limbaj.
- Tăiați! - Genial!
Super! Nemaipomenit!
O ZI NESPUS DE TRISTĂ
A fost palpitant să filmăm scena funeraliilor.
M-am inspirat din Nașul
și din alte filme mari cu scene incredibile de funeralii și...
M-am gândit foarte mult și la funeraliile prințesei Diana
și la înaintarea lentă a cortegiului funerar.
Pornind de aici, m-am gândit ca Alicent și Helaena
să fie constrânse ca, în suferința lor, să fie expuse în public.
Cu acest prilej, am și deschis episodul.
Am ieșit din Fortăreață, am văzut Debarcaderul, Fundătura Puricilor.
Am vrut ca în centrul funeraliilor să fie regina,
sentimentele ei atunci când este expusă astfel.
Așadar, a trebuit să fie ceva amplu, dar intim.
Bun-venit la Cáceres!
A fost nemaipomenit să filmăm în Spania al doilea sezon din Casa Dragonului.
Spania e superbă. Ne-am întors la Cáceres și Trujillo
ca să filmăm Debarcaderul Regelui și împrejurimile.
Filmările în locuri reale ne oferă anvergură și amploare, vastitate,
o deplinătate a lumii imposibil de obținut doar în platou.
Orașul Cáceres, unde am filmat, a fost superb,
iar oamenii au fost minunați, binevoitori și primitori.
Am filmat și primul sezon în Spania, parcă ne-am întors acasă.
Știm toate cotloanele, știm unde să punem luminile.
Ai parte de cerul întins, de soarele arzător, de lumina caldă și puternică
și de zidăria de piatră veche și frumoasă
și e imposibil să nu te lași influențat de toate.
Prezența în asemenea medii te scutește practic de actorie.
Nu trebuie să te prefaci.
Bun-venit în Debarcaderul Regelui!
O echipă senzațională de oameni a realizat scena funeraliilor,
construind trăsura și aducând caii frumoși, incredibili
și extrem de cuminți, îmbrăcați în armură.
Mi-a tăiat răsuflarea când am văzut-o. Este absolut magnifică,
la fel ca designul costumelor.
Mi-au plăcut voalurile,
fiindcă am filmat funeraliile cu 40 de cadre pe secundă,
ca să putem alege ce folosim cu încetinitorul,
iar voalurile sunt splendide filmate cu încetinitorul.
Am vrut, de asemenea, să umplu cumva atmosfera,
așa că oamenii aruncă hamei.
În cadrele filmate cu încetinitorul,
aceste flori curg încet și dansează în aer,
iar scena capătă un fel de frumusețe tristă.
Am construit o replică a trupului lui Jaehaerys.
Mai întâi am scanat trupul lui Jaehaerys.
L-am întins pe o masă și i-am scanat în întregime corpul.
Am obținut o imagine 3D foarte bună,
care a stat la baza unei copii frumoase a corpului său.
Ulterior, a fost prelucrat de o companie externă
și s-a obținut un mulaj din silicon.
Odată ce am primit trupul de silicon, am...
A trebuit doar să-i tăiem capul și să decidem cum i-l atașăm la loc.
Am cercetat mai multe versiuni diferite
de cusături medievale
și am ales niște copci metalice cu care am reatașat capul de corp.
Ar trebui să fie evident că i s-a cusut capul de corp,
fiindcă Verzii vor să arate barbaria Rhaenyrei.
Priviți roadele urzelilor Rhaenyrei Targaryen!
Pângăritoarea de neprihăniți!
Am considerat oportun să împletim scenele funeraliilor
cu cele în care Aegon îl ciomăgește pe Sânge.
Am început să mă gândesc la o tobă și la ritmul ei.
Apoi și buzduganul este folosit pe ritmul tobei.
Am cerut să avem un toboșar la începutul procesiunii,
ca să putem folosi ritmul tobei
pentru a pătrunde în mintea Helaenei și a spori tensiunea,
care conduce treptat la atacul ei de panică.
Blestemată fie Monstruoasa Rhaenyra!
Să filmez cu Phia și să văd...
cum suferința ei prinde viață a fost...
A fost foarte greu. A fost foarte frumos și înduioșător.
Apoi a... Apoi am ieșit din personaj, și-a șters lacrima și a spus:
„Chiar am simțit că ești mama mea.” „Bun, grozav!”
Au fost funeralii, dar m-am distrat.
A fost distractiv. Mă înțeleg de minune cu Phia.
Între duble, care erau foarte triste,
am cântat piese din musicaluri și am făcut diverse lucruri împreună.
A fost plăcut să stăm jos și să fim plimbate cu trăsura cu cal.
E o scenă filmată atât de frumos!
Toate straturile de texturi.
Interpretarea Phiei și a OIiviei. Îmi place la nebunie cum a ieșit.
SPÂNZURĂTOAREA
Deși morbid, a fost distractiv să spânzurăm prinzătorii de șobolani.
E nevoie de un sat întreg ca să creezi o asemenea scenă.
Am vrut o combinație de corpuri artificiale
și oameni adevărați atârnați în ștreang.
Trupurile sunt incredibile. Știam că sunt jumi-juma.
Dar trebuie să te apropii...
Am știut că unul e cascador când a fost ridicat și a pufnit în râs.
Nu trebuia să râdă în fața camerei. Lipsit de profesionalism.
- Cum te simți? - Foarte bine.
- Da? Bine. - Foarte bine.
Rowley și echipa lui au creat niște sisteme de scripeți
ca oamenii să pară că atârnă în ștreang.
Am creat un cadru metalic care vine peste umeri.
De la umeri coboară cabluri până mai jos de șolduri.
Iar sub tălpi am pus scărițe de șa. Astfel, practic,
stai în picioare în hamul pe care îl porți.
Nu atârni în ham. Astfel, poți sta acolo aproape la nesfârșit.
Dacă apăsăm pe suporți și ridici de aici...
Energia coboară de aici,
prin curele, până la scările de șa de jos.
Parcă stăm în picioare în aer,
dar, de fapt, nu stăm. E chiar confortabil.
Alt lucru pe care l-am făcut a fost să ascundem cablul în frânghie.
Frânghia pare să atârne de grinzi,
dar înăuntru e un sistem de scripeți.
Astfel, îi putem ridica și coborî pe oameni foarte rapid și ușor.
Mai întâi, am căutat oameni cărora să le facem mulaje.
Am adus diverse persoane în cortul de scanare,
le-am atârnat un ștreang de gât
și l-am ridicat, ca să obținem cutele pielii astfel formate.
Majoritatea au acceptat fără probleme. Nu s-a plâns nimeni.
Danny a fost prinzător de șobolani.
Se observă unde i-a fost ștreangul la gât.
Jamie l-a făcut să pară mort.
Da, acum sunt eu.
Iar Danny...
Le-am păstrat. Probabil că va trebui să i-l dăm lui Danny.
E o onoare să fii de folos într-un serial de o asemenea anvergură
și să vezi detaliile complexe și munca
pe care a depus-o echipa la toți prinzătorii de șobolani.
Sunt multe procese implicate: mai întâi, scanarea,
apoi facem mulajul cu plastilină și îi finisăm forma,
apoi aplicăm silicon, îl vopsim și adăugăm păr.
Apoi îl atașăm la un corp.
Da, e destul de complicat.
A fost grozav să-i văd pe toți...
Să-i văd pe toți atârnând acolo. În sfârșit îi vezi și zici:
„E meseriaș de tot.”
MAREA EXTINDERE
Jim Clay e un nebun de cea mai bună speță.
S-a întrecut cu Piatra Dragonului,
pe care am mărit-o destul de mult.
Piatra Dragonului apărea în scenariu încă din fazele sale incipiente.
Am decis să construim platoul pe scena cea mare.
În esență, în primul sezon, pe Piatra Dragonului,
principala zonă pe care o vedem este sala Mesei Pictate.
Sala provine din Urzeala tronurilor,
dar am simțit că e timpul ca această lume să devină un mediu mai mare.
Am vrut să fie un platou complet, cu diferite încăperi interconectate.
De la Sala Mesei Pictate, Piatra a fost extinsă,
devenind la rândul ei o lume complexă,
cu coridoare, odăile Rhaenyrei, biblioteca.
Așadar, platoul e o sumă de multe alte platouri mai mici.
Poți să treci dintr-o cameră în alta
și să dai publicului senzația că e într-un castel.
E nebunie curată, pentru că poți merge dintr-un capăt în celălalt.
Și e fantastic.
Rhaenyra e un personaj foarte important,
așa că ne-am dorit o încăpere care să ilustreze
natura unică a personajului ei.
Lui Jim i-au plăcut ferestrele înalte, ca de catedrală.
Și au o formă asimetrică interesantă,
care le conferă o notă aparte.
Am vrut să-i oferim Rhaenyrei un crâmpei de istorie.
Istoria ei, a familiei sale și a Pietrei Dragonului.
Sculptura mare din camera ei e un templu
închinat istoriei casei sale.
E aidoma gravurilor din arhitectura egipteană.
- Sunet. - Dubla unu.
Trebuia să construim o bibliotecă enormă cu pergamente,
care să cuprindă toată istoria valyriană, sub forma pergamentelor.
Am căutat o metodă de dispunere a lor
și am venit cu ideea romburilor.
Acestea au devenit tema întregii încăperi.
Claire a împodobit-o cu recuzită,
alte artefacte și elemente din istoria valyriană.
A fost fenomenal să realizăm acel platou.
Am folosit și marmură,
texturi frumoase de marmură cu nuanțe de portocaliu,
pe care le-am preluat de la Masa Pictată, datorită culorilor aprinse
și tonurilor care denotă căldură, lumină, foc...
Toate cărțile, documentele și pergamentele sunt reale.
S-a lucrat foarte multe ore la aceste obiecte.
Corbii aduc scrisori, iar pe hârtie sunt scrise mesaje complete.
Există genealogii complete,
toate făcute de mână.
Fiecare amănunt este bine gândit.
Toate elementele, culorile, texturile, fiecare mărunțiș, totul e bine gândit.
Detaliile și meșteșugul din aceste locuri sunt absolut uimitoare.
Nu aveai nevoie de imaginație ca să intri în pielea personajului.
ÎN CĂUTAREA IUBIRII
Frate!
Duelul dintre Erryk și Arryk e un moment colosal din istoria Westerosului.
Frate contra frate.
E o scenă monumentală, căci actorii, Luke și Elliot, sunt frați,
sunt gemeni și se iubesc enorm.
Acțiunea implică mai mult dragonii,
așa că e plăcut să vezi un duel cu spada între doi cavaleri.
A fost prima discuție avută când am sosit.
Ne-am așezat și am spus: „În regulă, să vorbim despre gemeni.”
Ne-am întrebat cum să filmăm scena, cum ar trebui să arate lupta.
Rowley a făcut numeroase repetiții și poziționări cu echipa sa,
care au fost filmate și prezentate lui Clare.
Acestea au fost ajustate, apoi Rowley i-a introdus pe gemeni.
Băieții au interpretat ei înșiși întreaga scenă.
S-au pregătit, au învățat-o, s-au antrenat pentru ea.
Abia așteptam. Eu și El am făcut arte marțiale.
Suntem activi, facem sport, așa că latura dinamică a scenei
nu a fost un motiv de îngrijorare.
Ne-am asigurat că învățăm mișcările,
ca să ne aruncăm în luptă cu energia necesară.
Am avut grijă să repetăm mult, ca totul să curgă frumos,
apoi să venim în platou și să dăm totul din noi.
Din fericire, nu am pierdut niciun deget, a fost bine.
Știam din primul sezon cât de mult muncesc Elliot și Luke.
Un lucru nu i-am lăsat să facă: să se izbească în vas.
Au făcut tot restul.
Eddy, cascadorul... Fie binecuvântat.
S-a izbit cu putere în vas și l-a spart.
Mai bine Eddy decât mine. Și-a câștigat banii azi.
Asta mai mult ca sigur.
Bravo!
Clachetă.
Am fost cu toții de acord ca într-un moment al luptei
să nu mai știi care e Arryk și care e Erryk.
Începi să-i confunzi.
Dacă urmărești cu mare atenție coregrafia,
observi că amândoi suferă aceleași răni.
Astfel, dacă la un moment dat cineva s-ar uita și ar spune:
„Știu că el e Erryk, fiindcă a fost tăiat la picior aici”
sau „a fost tăiat la braț acolo”,
nu ar merge, căci în timpul luptei amândoi suferă aceleași răni,
deși nu dezvăluim că asta facem.
Care? Care e Erryk?
Asta a fost ideea, asta a conferit emoție.
Devii neutru în privința luptei, în care ei devin cei mai importanți.
E cel puțin a cincea oară când se amestecă lucrurile în platou.
Îi ținem pe toți în alertă.
Cine ai spune că e cel mai bun spadasin?
Care e mai bun? Bănuiesc că e discutabil, Elliot ar spune că el,
fiindcă l-am lovit de câteva ori cu sabia.
Cred că l-am lovit o dată, probabil că el e mai bun.
Dacă i-aș putea deosebi în armură, poate că v-aș putea spune.
Dar adevărul e că amândoi sunt la fel de buni.
Luke și Elliot sunt nemaipomeniți.
Sunt fenomenali.
Asta am spus timp de două zile, oricui m-a ascultat.
Au executat de minune coregrafia lui Rowley
și a fost un privilegiu să fiu martoră la emoția pe care i-au conferit-o.
Ne-am născut împreună.
Tu ne-ai despărțit! Dar tot te iubesc, frate.
Dezbinarea dintre cei doi frați
și omenia pe care o conferă rolurilor lor
cred că au un efect puternic asupra publicului.
E un alt moment regizat de Clare care îți dă fiori.
Clare e un spirit frumos.
Înaintea acelei scene, Clare a venit la noi și ne-a spus:
„Am intitulat scena «În căutarea iubirii».”
Și mi s-a părut un lucru drăguț,
deoarece latura aceea emoționantă, personală era foarte importantă.
În afara luptei,
urma să surprindem emoția corectă, potrivită.
Băieții s-au antrenat din prima zi pentru această luptă și eu...
M-am întrebat ce pot eu oferi,
ce element interesant aș putea adăuga.
Pe parcursul întregii scene, am încercat să surprind
momente de conexiune între cei doi băieți.
În timp ce se lovesc și li se întâlnesc privirile,
ce se întreabă? Ce își spun unul altuia?
Și este foarte greu, fiindcă se iubesc enorm unul pe celălalt.
Pentru mine, a fost o poveste despre o iubire frățească unică.
Traducerea: Lucia-Elena Popovici