Domāju, ka tādi skati piešķir īsto mērogu.
Šī bija mana mīļākā dekorācija.
"Oho! Tas, ko vajag."
Es gandrīz sasitu mašīnu, cik tur bija skaisti.
- Prātam neaptverami. - Tā man teica Spānijā.
Būs ķēpīgi.
Viss ir mazliet aizraujošāk.
Piektās sērijas nosaukums ir "Reģents".
Tā, protams, ir norāde uz to, ka varu pārņem Īmonds.
202. UN 205. SĒRIJAS REŽISORE
Paldies. Liels paldies. Paldies.
Šajā sērijā notiek cīņa par varu,
tēli sacenšas par varu.
Bet ir arī daudz dziļu skumju.
TUKŠĀ ZĀLE
Piektajā sērijā mēs sastopam Korlīsu absolūti sagrautu.
Viņa mira tā, kā būtu gribējusi.
Šķiet, Bēla pasaka, ka viņa mira pūķugunī.
Bet tas, protams, nemazina sāpes.
Sēdēšana Deviņu zālē viņam vairs neko nenozīmē,
jo vairs nav viņas.
Stīvs ir brīnišķīgs aktieris.
Viņš vienmēr piešķir savam tēlojumam dvēseles dziļumu.
Kad jāattēlo sēras,
es ar aktieriem par to daudz nerunāju.
Rakņāties savās skumjās, savā privātajā dzīvē
ir sāpīgi, bet tas ir jādara.
Es ļauju aktieriem to atrast un skatos, ko viņi piedāvā.
Korlīsa gadījumā
es neko nenojautu par asaru.
Pār vaigu noritēja viena klusa asara.
Neiedomājami aizkustinošs skats.
Tā bija skaista aina.
Korlīsu Deviņu zālē filmēja uz zilā fona,
jo mums vairs nav īstās dekorācijas.
Daļu zāles uzbūvējām, bet pārējais bija zilais fons.
Interesants izaicinājums.
Bijām to filmējuši pirmajā sezonā, tāpēc zinājām, kāda ir vide,
kāda ir sajūta. Un arī aktieri...
Pirmajā sezonā Stīvs bija daudz strādājis tajās dekorācijās,
tāpēc saprata, kur atrodas, lai gan 90 % bija zilais fons.
Šī bija mana mīļākā dekorācija.
Nezinu, ko viņi ar to izdarījuši. Tagad te ir noliktava.
Kauns un skumji. Tas ir personīgs apvainojums.
Bet gan jau ar datorgrafikas efektiem izskatīsies brīnišķīgi.
"Cyclops" modelēšana ir noderīga, īpaši tādos objektos kā Deviņu zāle,
lai mēs kopā ar operatoru precīzi saprastu, ko redzēsim
no katra kameras rakursa.
Vizuālo efektu rīks "Cyclops" ir ārkārtīgi vērtīgs.
Īpaši režisoriem, bet arī aktieriem,
lai viņi zilajā paviljonā, paskatoties apkārt,
redzētu galarezultātu.
- Motoru! - Motors!
Ģeniāli!
Vislabākās dekorācijas.
Mēs dekorāciju ar visām faktūrām bijām noskenējuši.
Kad atvēru attēlus, es iesaucos: "Oho! Tas, ko vajag."
Burtiski līdz vissīkākajām detaļām!
To bija vienkārši atjaunot, jo mums bija visi materiāli.
Atjaunot visu dekorāciju būtu dārgāk,
nekā izvēlēties atsevišķus rakursus: to mums vajag,
to vajag, bet to nevajag.
Mēs izvērtējām, ko ir svarīgi uzbūvēt
un ko var piekombinēt digitāli,
lai nav jābūvē visa dekorācija.
Cerams, iznākums ir izdevies.
Stop! Paldies.
DĪVAINA UZVARA
Skatieties! Nodevējas pūķis Meilisa!
Meilisas galvas izrādīšana ir groteska.
Atgādinājums, ka kauja ne visai izdevās.
Un Kols diezgan ātri saprot,
ka efekts ir pretējs.
Tas bija domāts kā iedrošinājums Karaļa ostas ļaudīm.
"Skat, kā mums veicas!"
Bet Karaļa ostas ļaudis, protams, redz,
ka ir sācies kodolkarš.
Un viņi domā: "Jātiek prom!"
Pretīgi!
Viņi nesaprot, ka uzvarējām mēs?
Dīvaina uzvara.
Tas bija kolosāli.
Katra sadarbība ar Klēru Kilneri ir prieks.
Viņa mani spēj sasmīdināt.
Šķiet, viņa izjūt nelielu baudu,
skatoties, kā mēs ar Frediju mokāmies uz zirgiem.
Tas bija tiešām lieliski.
Mēs filmējām šo lielo parādi
Truhiljo ielās Spānijā un kinopilsētiņas ielās.
Visu šo procesiju ar Meilisas galvu,
kas bija šī lielā zilā...
galva.
Bet, kad aina būs gatava
un mēs ieraudzīsim pūķa galvu,
tas būs kolosāli.
Rinīra par to atbildēs.
Pūķa galva, protams, būs vistīrākā datorgrafika.
Mazliet sarežģītāk, nekā... Daudz asiņu un ķesku.
Visas epizodes
sākas kā neticama koncepcija.
Izskatījām daudz variantu,
līdz nonācām pie īstās pūķa galvas un īstā asiņu un ķesku daudzuma.
Mēs ņēmām šīs koncepcijas un pārvērām tās īstenībā.
Pūķa galvu veidoja pēc mūsu īstās pūķa galvas parauga,
to nedaudz samazinot.
Tai bija ragi, jo pūķim ir milzīgi ragi, un...
Liels seriāls, lieli pūķi.
To pie Laktas nokāva jūsu karalis sīrs Īgons!
Uzvaras parādē ar pūķa galvu piedalījās ļoti daudz ratu,
zirgu un cilvēku, kuri soļo pa ielām.
Pārvietot šo parādi šurpu turpu nebija vienkārši.
Nevarēja vienkārši pagriezties un nostāties atpakaļ sākumā.
Zirgus vajadzēja izjūgt.
Aizstumt ratus, aizvest zirgus un tos atkal iejūgt.
Tikai pēc 15 minūtēm atkal varēja ieslēgt kameras.
Sarežģīti.
Truhiljo ir celta viduslaiku parādēm.
Daudzi ielu skati filmēti Truhiljo,
jo tur ir platākas ielas un iespaidīgi laukumi,
un ēkas izskatās, kā vajag.
Pilsēta bija ļoti piemērota šīm ainām.
...pūķis Meilisa!
Domāju, ka pūķi ir dievi.
Tikai miesa.
Filmēšana Spānijā bija sirreāla, jo tur viss ir gatavs.
Saprotu, kāpēc izvēlējās filmēt tur.
Spānijā bija jauki arī tāpēc, ka varējām
būt kopā, iepazīties ar pārējiem aktieriem.
Viss, ko viņi dabū gatavu
izbraukumā, piemēram, gatavojot laukumu Kaseresā...
Tā to izrunā. Tā man teica Spānijā.
Nestāstiet nevienam! Tas nav īsts fotoaparāts.
Lai tur izskatās tā, kā "Troņu spēlē" jāizskatās.
Vai Truhiljo, kur mēs arī filmējām.
Ziniet, tas ir apbrīnojami.
IZPILDPRODUCENTE SPĀNIJĀ
Īstās vietās filmējam galvenokārt tāpēc,
lai radītu realitātes izjūtu.
Nokļūstot šeit, šķiet, ka šis ir visu šo objektu šūpulis,
ka visi filmēšanas objekti cēlušies šeit.
Tiešām šķiet, ka mēs esam Karaļa ostā.
Aiziet!
Arī atgriezties studijā Anglijā ir dīvaini,
jo šī klātbūtnes sajūta saglabājas.
Šķiet, ka tu esi abās pasaulēs dažādās vietās.
Sākumā mēs vienmēr spriežam: "Vai tas būs objekts?"
Es šajā sezonā gribēju uzbūvēt daļu Karaļa ostas.
Te ir viss, ko redzēsiet otrajā sezonā. Iesim iekšā!
IZPILDPRODUCENTS
Sarkanās pils krāsas saplūst
ar Kaseresas un Truhiljo smilšakmeni,
ar ielām, kas ved tālāk, un zilajiem foniem, kas ir šeit.
Mēs varam paplašināties un piemontēt Spānijā nofilmētās ielas.
Karaļa osta ir liela dekorācija, kas studijā aizņem vairākus hektārus.
Šī daļa joprojām ir noformēta.
Pēc trim dienām beigsim filmēt.
Tad visus rekvizītus novāks,
un dekorācijas paliks laikapstākļu varā.
Pievērsiet uzmanību -
te ir Sarkanās pils pakāje.
Šī dekorācija ir savienojums.
Diezgan plašas dekorācijas, kurās varam filmēt daudz darbības,
varam tās mainīt un noformēt, un atveidot dažādas Karaļa ostas vietas,
iedzīvinot stāstu.
SEŠAS STUNDAS
Īgona stāsts ir absolūti traģisks.
Tāpēc Īgona ķermeni slēpj.
Es gribēju rādīt tikai Īgona palankīnu,
radīt iespaidu, ka viņš ir miris.
Lai tad, kad viņu izceļ laukā, ir šoks, ka viņš tomēr ir dzīvs.
Tad mēs ieraugām, cik briesmīgā stāvoklī viņš ir,
cik smagi apdedzis.
Mēs mazliet izstiepām scenāriju,
jo gribējām ar stedikamu sekot viņa ceļam iekšā Sarkanajā pilī,
augšā pa kāpnēm, pa gaiteņiem uz viņa istabām.
Gribēju parādīt, kā tiek nocelts vāks,
bet mēs joprojām neredzam, kas ir iekšā.
Mazliet paķircināt skatītājus
ar noslēpumu, kas īsti ir tajā kastē.
Mēs to uztvērām kā tumšu, skaudru ainu.
Pat scenārijā pieminēti aizvilkti aizkari.
Drūma un tumša aina, mēs to tā uztvērām.
Vairāk gribējām atstāt iztēlei.
Cilvēks, kam puse ķermeņa ir apdegusi.
Varam iztēloties viņa ievainojumus.
Krūšu bruņas, piemēram, ir piecepušās pie miesas.
Bija lietas, ko gribējām parādīt, bet lai nav par daudz.
Tumšā telpa nāca talkā,
bet liela loma
bija apbrīnojamajām mulāžām.
Tās izskatījās ļoti labi.
Domāju, ieraugot Īgonu, skatītāji būs nelielā šokā.
Apdegušais Īgons atgriežas Sarkanajā pilī.
Un tad viņam to visu loba nost.
MULĀŽU MĀKSLINIEKS
Un mēs viņu ieraugām. Klērai tas bija svarīgi.
Bija jāizskatās pietiekami ticami,
tāpēc veidojām to pietiekami pretīgu.
Sākam ar strutaināko variantu, jo viņš ir atvests no kaujas lauka.
Pagājis laiks, sākusies infekcija.
Daudz strutu un šķidruma.
Pakāpeniski atklājas, cik smagi apdegušas viņa krūtis
un cik plaši ir ievainojumi.
Viss ir totāli izkusis.
Kas tas ir? Psoriāze! Piedodiet.
- Es neprotu... - Nost!
Pašapziņa ir zem nulles.
Drusku mazāk.
Izskatījās lieliski. Tomam patika. Viņa apdegumi
ir netieši, tie nav no liesmām.
Šajās vietās bruņas ir uzkarsušas,
apdedzinājušas seju kā elektriskā plītiņa.
"Troņu spēles" teikas vēsta, ka valīriešu bruņas ir ugunsizturīgas.
Pretstatā parastām bruņām, kas izkustu.
Mūsu galveno lauzēju Timu gaidīja liels laušanas darbs.
Viņš nokvēpināja bruņas, liekot lietā lieliskus paņēmienus.
Tad Deivids, kurš ir rotu speciālists,
radīja it kā sakusušus bruņukrekla gredzenus.
Tiem bija jāizskatās maksimāli reāli.
It kā būtu bijuši ugunī.
Mums scenārijā patīk šādas vietas.
Tu izlasi "apdegumi" un nodomā:
"Šajā stāstā būs apdegumi."
Ja ir pūķi, tad būs arī apdegumi.
Lieliski, jo mēs varam spēlēties,
atrast šos tēlus un padziļināti pētīt.
Pareizi jāsaplāno filmēšanas grafiks.
Jāspēj to realizēt katru dienu.
Smagus apdegumus grimē sešas stundas.
Visu seriālu tādu režīmu nevar izturēt.
Toms ir ģeniāls, brīnišķīgs. Sēž un ļauj mums strādāt.
Apbrīnojami.
Man apkārt ir fenomenāla komanda, sapņu komanda.
Viņi redz katru sīkumu.
Saka: "Jā, tas ir jāpielabo." Es neko tādu neredzu.
Esam labi iepazinušies, es pavadu krēslā daudzas stundas.
Viendien gandrīz septiņas stundas.
Tas ir process, bet viņi ir ļoti labi speciālisti.
Ja izskatītos slikti, es būtu bēdīgs,
ka tik ilgi esmu nosēdējis krēslā. Bet izskatās apbrīnojami.
Viņi ielika darbā sirdi un dvēseli. Prātam neaptverami.
Ir vēls, un mans pūķis ir izsalcis.
Prasības ir vienkāršas, Braken.
Atsakies no viltus karaļa un uzurpatora Īgona
un zvēri uzticību man,
vai tavs nams sadegs.
MĒS IZVĒLAMIES UGUNI
Tie nav cilvēki, kurus var pakļaut ar varu.
Viņš brīnās, jo izrādās,
ka Brakeni labāk ies bojā pūķugunī,
nekā padosies Blekvudiem. Viņš ir noskaities,
bet arī saka: "Man tie puiši patīk.
Manā komandā tādi noderētu."
Mēs ļoti ticējām tai ainai.
Domājām, ka noskaņai jābūt
jautrai un tomēr sarkastiskai.
Veidojās spriedze.
No aktieriskā viedokļa skaista aina.
Labāk esmu kaulu un pelnu pavēlnieks,
nekā klanos Blekvudu izdzimumam.
Liels vizuālo efektu daļas darbs.
Mēs uzmodelējām šo ainu, jo pūķis bija...
Tam šajā ainā bija liela loma.
Tur stāv pūķis, kuru maz esam redzējuši.
Bija grūti, bet arī forši.
Mēs izvēlamies uguni.
Alehandro un Klēra bija izveidojuši kadrējumu.
Un "Cyclops" programmatūra
palīdzēja šo ainu inscenēt.
Cik lielu vietu aizņem Karakss? Vai pietiks vietas?
Mēs izveidojām modeli.
Un filmēšanas dienā... Katrs kadrs...
Paņem planšeti un noliec visus vietās.
Mēs ar Metu spriedām par mehānisko pūķi.
Viņam bija jāsēž ļoti, ļoti augstu seglos
uz mehāniskā pūķa, kurš kustas reizē ar viņu.
Interesanti, ka šī aina bija plānota studijā uz zilā fona.
Bet mēs teicām, ka gribam filmēt uz laukuma.
Filmēšanas vieta bija satriecoša.
Man šķiet, ka tā sakāpināja visu aktieru tēlojumu.
Bija daudz citādāk nekā parasti.
Metam ļoti patika, viņš bija starā.
Reālā objektā kadrs iegūst debesis un kolosālas ainavas.
Man patīk filmēties šādos grandiozos objektos.
Jauki būt laukā. Lija, un es sēdēju uz paaugstinājuma.
Lietus lija slīpi.
Domāju, ka tādi skati piešķir īsto mērogu.
Tās pludmales un ainavas.
Šajā seriālā to tiešām vajag.
Jo vairāk reālu objektu mums ir,
jo labāk seriālam.
VIETA, VIETA, VIETA
Ziemeļvelsā ir daudz tādu vietu, kur var filmēt
Pūķakmeni, Upjzemes un kroņa zemes. Ļoti noderīgi.
Diez vai mēs būtu varējuši
uzņemt šādu otro sezonu, ja Ziemeļvelsā nebūtu tik daudz objektu.
Paveras plašas iespējas,
jo, lai cik brīnišķīgas un skaistas būtu dekorācijas,
Pūķakmenī pūķi nevar ielikt,
bet to var nolikt uz kalna Velsas laukos.
Es daudz biju filmēšanā Velsā.
LĪDZPRODUCENTE
Bet objektā vienmēr jārēķinās ar laikapstākļiem,
un Velsā tie ir ļoti mainīgi.
Domāju, ka kopumā mums laimējās,
jo laikapstākļi
precīzi atbilda tam, ko gribējām nofilmēt.
Ļoti bagāta ainava.
Mēs stāvam kalnos, un vējš plivina matus.
To nevar noviltot.
Bija lietusgāzes,
bet mums laimējās tajās netrāpīties.
Filmēšana objektā ir liela loģistikas operācija.
Jārada apstākļi, kuros var nofilmēt to, ko gribi,
- un uzcelt to, ko gribi. - Ir arī galvassāpes.
Bieži uz šīm vietām nevar aizvest tehniku,
un mēs neesam mazs bariņš.
Mums ir smaga tehnika un krāni, ko visur stiepjam līdzi.
Daži objekti ir sarežģīti, jo tie ir unikāli.
Daudzi ir zinātniski nozīmīgi,
tāpēc aizsargājami.
Jārēķinās ar ierobežojumiem.
Dažas no mūsu dižākajām idejām nav iespējams realizēt.
Aiziet!
Daudz ko vajadzēja pārvietot, pārveidot mūsu vajadzībām.
APZAĻUMOTĀJS
Otra problēma - tie ir SSSI.
Proti, zinātniski īpaši nozīmīgi objekti.
Tāpēc dažus augus nedrīkst pārvietot, nedrīkst aiztikt, tie jāsargā.
Liela žonglēšana.
Mēs tur strādājām kā rotaļu laukumā.
Pļāvām, līdzinājām.
Pievedām, pārveidojām, mainījām, pielāgojot mūsu vajadzībām.
Katra jauna vieta
tevi izglīto.
Vēsture ir iekodēta
katras vietas kokos un akmeņos.
Tie atstāj iespaidu, un tur neko nevar darīt.
Redzot pirmās sezonas māksliniecisko noformējumu,
es teicu: "Jums jābrauc uz Velsu."
Kalni ir lielāki. Pirmatnējāki.
Tur ir maģija.
Tas nepieder cilvēkiem, nepieder mums.
Domāju, ka tas iederas "Pūķa nama" stāstā par to,
kas ir mūsu, uz ko varam pretendēt
un kas ir pārāks par mums.
Kad apkārt ir vienīgi ainavas un daba,
neviena cilvēka radīta objekta, tas atstāj iespaidu.
Filmēšana Velsā bija brīnišķīga.
Vispirms jau ir grūti noticēt, ka pēc tādām ainavām
nav jālido neskaitāmi kilometri, tās ir tepat.
Atceros, ka braucu un jutos kā tūriste.
Gandrīz sasitu mašīnu, cik tur bija skaisti.
Neiedomājami, kā viņi dabūja augšā kalnā,
nezinu, 2000 cilvēku filmēšanas grupu.
Tas bija gandrīz neiespējami. Nezinu... Jā, ģeniāli.
Rodas sajūta, ka tiešām esi tajā laikā.
Nav nevienas mašīnas. Nav ceļu. Tikai ainavas.
Patīkami pamainīt vidi. Ja visu filmētu vienīgi studijā,
mēs sāktu jukt prātā.
To var salīdzināt ar skolas ekskursiju,
jo viss ir mazliet aizraujošāk.
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne