Det gir oss en virkelig skala.
Dette var yndlingssettet mitt.
"Jøss, der har vi det."
Jeg krasjet nesten bilen, for det var så vakkert.
- Jeg blir målløs. - Noen sa det i Spania.
- Det blir søl. - Det gjør alt litt mer spennende.
Episode fem heter "Regent".
Og det refererer så klart til at Aemond tar kontrollen.
Takk skal dere ha.
Denne episoden handler om å ta makten, folk kiver om makten.
Men dette skjer også mens folk sørger.
INGENS REISERS SAL
Da vi møter Corlys i episode fem, er han sønderknust.
Hun får døden hun ønsket seg, for som Baela sa, dør hun av drageild.
Det lindrer likevel ikke smerten.
Å sitte i De ni reisers sal betyr ikke noe lenger, for hun er borte.
Steve er en dyktig skuespiller.
Han tilfører alle sine prestasjoner en dyp sjel.
Når temaet er sorg, snakker jeg ikke så mye med dem om det.
Det er sårbart når du bruker din egen sorg, hvilket du må gjøre.
Så lar du dem finne den og ser hva de kommer med.
Og med Corlys ante jeg ikke at han ville ha denne tåren,-
en stille tåre som rant nedover ansiktet. Det var svært rørende å se.
Det var en vakker scene.
Corlys var i De ni reisers sal. Vi måtte bruke blåskjerm,-
for vi har ikke det opprinnelige settet lenger.
Vi bygde en del av det, og resten var blåskjerm.
Det var en fin utfordring.
Vi hadde filmet settet i første sesong, så vi visste hvordan det var,-
og Steve hadde selv jobbet mye på det settet i første sesong.
Han visste hvor han var, selv om 90 % var blåskjerm.
Dette var yndlingssettet mitt.
Jeg vet ikke hva de har gjort med det. Nå er det et lager.
Jeg er flau, og det gjør vondt. Jeg er fornærmet.
Men med CGI vil det nok se flott ut.
Cyclops hjelper mye med sett som De ni reisers sal,-
for kameraene og vi forstår nøyaktig hva vi ser,-
samme hvor vi setter kameraet.
Cyclops som spesialeffektteamet bruker, er veldig viktig.
Regissører og skuespillere kan se seg rundt på blåskjermscenen-
og se hvordan det endelige bildet blir.
- La kameraet gå. - Kameraet går!
Det er fantastisk.
Dette er det beste settet.
Vi hadde en teksturert skanning av settet.
Jeg åpnet skanningen og tenkte: "Jøss, der har vi det."
Til den minste detalj.
Det var en lett gjenoppbygging, for vi hadde alt materialet.
Det hadde kostet mye å gjenoppbygge hele settet-
fremfor å velge ut de vinklene vi trengte.
Vi bygde det som var nødvendig, og gjorde resten digitalt-
for å gjenskape settet uten å måtte bygge alt på nytt.
Og det har forhåpentlig vært en suksess.
Kutt! Takk.
MERKELIG SEIER
Se! Forræderdragen Meleys!
Å vise frem Meleys' hode er nokså grotesk,-
men også en påminnelse om det feilslåtte slaget.
Og Cole innser fort at det har motsatt virkning av det man ønsket.
Det skulle samle folket i King's Landing. "Se hvor flinke vi er."
Men folket i King's Landing ser starten på atomkrig.
De tenker: "Jeg vil vekk."
Det er en vederstyggelighet!
Forstår de ikke at vi vant slaget?
Merkelig seier.
Det var fantastisk. Å jobbe med Clare Kilner er alltid en glede.
Hun får meg til å le mye.
Jeg tror hun liker å se meg og Freddie slite med å sitte på hestene.
Det var skikkelig flott.
Vi filmet den store paraden-
i Spanias gater, Trujillos gater, og utendørssettets gater.
Det var hele kortesjen, og Meleyes hode var et stort, blått...
...hode.
Men når hele scenen er ferdig, og du kan se dragehodet, blir den utrolig.
Rhaenyra skal få svi!
Dragehodet blir CGI.
Det er mer komplisert enn andre ting, for det er blod og innvoller.
Alle våre sekvenser starter med et fantastisk konsept.
Vi gikk gjennom mange typer-
for å få rett dragehode og riktig mengde blod og gørr.
Så vi tok konseptene og virkeliggjorde dem.
Men dragehodet ble laget etter vår virkelige modell, men litt mindre.
Vi hadde horn på den, for den har enorme horn.
Det er en stor serie, store drager.
Drept ved Rook's Rest av deres konge, ser Aegon!
Seiersparaden med dragehodet var en lang rekke vogner,-
hester og rollefigurer som skulle marsjere gjennom gatene.
Det var vrient å flytte paraden frem og tilbake.
Man kunne ikke bare snu den og begynne fra start igjen.
Vi måtte spenne av hestene, dytte vognene tilbake og feste dem til hestene igjen.
Det tok et kvarter før vi kunne filme igjen, så det var utfordrende.
Trujillo var garantert bygd for parader. Mye av gatefilmingen ble gjort i Trujillo.
Byen har brede gater og store torg, og bygningene har rett stil.
Så den passet bra til filmingen av paraden.
...dragen Meleys!
- Jeg trodde dragene var guder. - De er bare kjøtt.
Å filme i Spania var surrealistisk, for settet bare er der.
Jeg forstår hvorfor de filmer der.
I Spania fikk jeg også sjansen til å omgås besetningen.
Det er alltid fint å møte motspillerne dine.
Alt de klarte å gjøre mens vi var borte, som å dekorere Cáceres...
Uttales det sånn? Noen sa det i Spania.
Ikke si det til noen. Det er et juksekamera.
...til å se ut som filmsettet til "Game of Thrones",-
eller Trujillo som vi også filmet i, er ganske fantastisk.
Det er nøkkelfaktoren. Å filme på ekte steder-
får det til å føles ekte, og når du kommer hit,-
føles det som ideen til alle settene startet her.
Du føler virkelig at du er i King's Landing.
Action!
Å dra tilbake til scenen vår i England føles rart,-
for du kan føle at dette er der på en måte.
Du føler begge verdenene på de ulike innspillingsstedene.
I starten av prosessen tenker du: "Bør dette være et innspillingssted?"
Det hadde vært min ambisjon denne sesongen å bygge deler av King's Landing.
Alt dere ser her, er fra andre sesong. La oss gå gjennom det.
Dere ser fargene på Red Keep-
gå over i sandsteinen fra Cáceres og Trujillo.
Gatene går ut derfra, og blåskjermer skal settes i bakgrunnen-
slik at vi kan utvide og sette inn gatene vi filmet i Spania.
King's Landing er nå et stort sett som tar opp flere mål av utendørsettet.
Denne delen er fortsatt dekorert. Vi skal filme i tre dager til.
Da skal rekvisittene pakkes bort, og settet skal stå over vinteren.
Hvis vi ser bakover, ser man veien til Red Keep,-
og hvordan settet henger sammen.
Det er et omfattende sett, og det lar oss filme mange scener,-
forandre det, dekorere det og reprodusere-
områdene i King's Landing for å utbrodere historien.
6 TIMER
Aegons historie her er tragisk.
De skjuler Aegons kropp.
Jeg ville filme Aegons båre-
for å gi følelsen av at han er død,-
slik at når de drar ham ut, er det et sjokk at han er i live,-
og hvor ille tilredt han er, hvor forbrent han er.
Vi forlenget den reisen fra manuset,-
for vi ville følge ham med steadicam inn i Red Keep,-
opp trappene, gjennom gangene og inn i rommet.
Jeg ville se lokket tas av uten at man så hva som var inni.
Det var for å pirre seerne med mysteriet om hva som var i kassen.
Vi tenkte på det som en mørk scene.
Ifølge manuset var gardinene trukket for.
Scenen skulle være dyster, og vi så den sånn.
Vi ville overlate mye til fantasien, så da noen var halvt forbrent,-
skulle man se for seg sårene hans.
Dracarys!
Ting som at brystplaten sitter fast i huden,-
eller slike ting som vi ville vise, men ikke for mye.
Det mørke rommet hjalp, men det handlet mye om-
det flotte protesearbeidet de gjorde. Det så veldig bra ut.
Jeg tror folk blir litt sjokkerte når de ser Aegon.
Aegon vendte tilbake til Red Keep etter han var blitt forbrent.
Da han kom tilbake, ble alt plukket av ham.
At vi så hva som hadde skjedd, var viktig for Clare,-
så vi ville gjøre det overbevisende og gjøre det ekkelt nok.
Vi begynte med den verste verken, for han kom rett fra slagmarken.
Infeksjoner ville ha oppstått, så vi hadde mye verk som sivet, og mye væske.
Så avslører vi i etapper hvor forbrent brystet er, og hvor store skadene er.
- Alt har bare smeltet. - Hva er dette? Psoriasis.
- Jeg vet ikke... - Ta det av.
- Selvtilliten er på bånn. - Flytt den dit.
Tom digget det også. Skadene var ikke et direkte resultat av flammene.
Rustningen hadde blitt glohet og brent seg inn i ansiktet hans.
Valyriske rustninger i "Game of Thrones" tåler ild,-
mens vanlige rustninger smelter.
Det var en stor jobb for Tim, sjefen for rustningene.
Han sotet den og brukte flotte teknikker på den.
Og David, som er ekspert på smykker, laget ringbrynje som så smeltet ut,-
som så virkelig så ut som den hadde blitt brent.
Vi elsker de øyeblikkene i manuset. Du ser det og tenker: "Brannskader."
"Vi vet at det blir brannskader i historien."
"Som med dragene blir det brannskader."
Det er flott, for det lar oss leke, finne disse karakterene og gjøre research.
Vi må tenke på tidskjemaet også. Det må kunne fungere hver dag.
Store skader krever seks timer med sminke. Det kan man ikke ha gjennom hele serien.
Tom har vært fantastisk. Han satt der og lot oss gjøre det.
Det er fantastisk. Teamet rundt meg er fenomenalt, et drømmelag.
Detaljene de ser... "Dette må gjøres." Jeg ser ikke sånne ting.
Men vi har blitt godt kjent. Jeg satt mye i stolen.
Det var en dag klokka nærmet seg sju, men de er så flinke til det de gjør.
Så det elendig ut, hadde du angret på tiden i stolen, men det ser utrolig ut.
De legger sin sjel i det. Jeg blir målløs.
Det er sent, og min drage er sulten.
Våre betingelser er enkle, lord Bracken. Avvis kong Aegon som en tronraner.
Bøy deg for meg.
Ellers brenner huset ditt.
VI VELGER ILD
Dette folket kan ikke tvinges til underkastelse.
Han blir sjokkert over at Bracken-huset heller vil brenne enn å overgi seg.
Han er frustrert, men tenker også at han liker dem og trenger sånne folk.
Vi hadde stor tro på scenen.
Vi tenkte at tonen skulle være morsom, men veldig sarkastisk.
Det skapte spenning, men det var en fin scene å spille i.
Jeg vil heller være herre over bein og aske-
enn å bøye meg for en jævla Blackwood-hedning.
Det var mye hjelp fra VFX.
Vi brukte previsualisering, for dragen hadde en stor rolle i scenen.
Det er en drage som står. Det har vi ikke sett mye av.
Det var en utfordring, men det var kult.
Vi velger ild.
Alejandro og Clare laget dreieboken, og vi brukte Cyclops der.
Det var ganske krevende å sette i stand scenen.
Hvor stor er Caraxes? Får han plass? Vi brukte previsualisering på det.
Og da vi spilte det inn, brukte vi iPaden for å få alt på plass.
Vi snakket med Matt om bukken, så han kunne sitte høyt i salen-
på en mekanisk bukk som rørte seg når han rørte seg.
Det var interessant. Det begynte med blåskjerm i studioet.
Men vi bestemte oss for å gjøre det der, og innspillingsstedet var vakkert.
Prestasjonene ble bedre av det, tror jeg.
Arbeidet med bukken var annerledes enn normalt. Matt bare elsket det.
Alle innspillingssteder ga himmel og landskap til serien, så det var flott.
Jeg elsket å være på et så flott innspillingssted.
Det var fint å være ute. Det regnet, og jeg var på en sokkel.
Det regnet sidelengs. Det gir oss en virkelig skala.
Alle strendene og utsiktene... Denne serien trenger det, så det er bra.
Det er best å filme ute mest mulig. Det gir det noe ekstra.
BELIGGENHET, BELIGGENHET, BELIGGENHET
Å ha innspillingssteder samlet i Nord-Wales som fremstilte-
Dragonstone, Riverlands og Crownlands, var nyttig.
Jeg vet ikke om vi hadde klart å lage sesong to-
slik vi gjorde uten alle områdene i Nord-Wales.
Det åpner dørene. For selv om settene er vakkert designet,-
er det ikke rom for en drage i Dragonstone, men det er det i Wales.
Jeg var mye på settene i Wales,-
men hver gang du filmer ute, kjemper du alltid mot været.
Og Wales har alle typer vær.
Jeg tror vi har vært veldig heldige,-
for været vi fikk, matchet perfekt scenene vi skulle spille inn.
Det rike landskapet, vi er på fjelltopper med vind i håret...
Det kan man ikke jukse med. Det hadde øsregnet,-
men vi var heldige som unnslapp det.
Å filme ute krever mye logistikk-
i det å skape fasilitetene man trenger for å filme der, og bygge det man vil ha.
Det oppstår problemer, og stedene er ofte vanskelige å nå med utstyret.
Vårt fotavtrykk er ikke lite, vi tar med tungt utstyr og kraner overalt.
Noen av stedene er vanskelige fordi de er spesielle.
Mange av dem er SSSI-områder.
Det vil si vernede områder, så det begrenser noe av arbeidet.
Noen av våre største ideer kan vi ikke oppnå.
Og action!
Det krevde mye omforming av landskapet for å lage settene.
Dessuten var de alle SSSI-områder,-
altså steder av særskilt vitenskapelig interesse.
Det er planter du ikke kan flytte, ikke kan røre og som du må beskytte.
Det foregikk mye sjonglering.
Det var som en lekeplass for oss, vi ryddet og jevnet,-
førte inn, satte opp og endret det til det vi trengte.
Når du drar til et annet sted, informerer det deg.
Historien er gjennomsyret i trærne og steinene på et sted.
Det bare påvirker deg, det er ikke til å unngå.
Da jeg så konseptene til første sesong, sa jeg: "Dere må dra til Wales."
Fjellene er større. Det er rått. Det er noe magisk ved det.
Dette tilhører ikke menneskene.
Og det stemmer bra med verdenen i "House of the Dragon"-
om hva som er vårt, hva vi kan gjøre krav på, og hva som er større enn oss.
Å ikke se annet enn landskap og natur-
uten menneskeskapte ting gjør noe med deg.
Det er fantastisk å filme i Wales.
Det er utrolig at slike landskap...
Vi trenger ikke å fly langt av sted. De er like ved.
Jeg kjørte dit og var som en turist.
Jeg krasjet nesten bilen, for det var så vakkert.
Det er helt utrolig hvordan de fikk hele besetningen-
på kanskje 2000 personer opp på et fjell.
Det var nesten umulig. Jeg vet ikke... Utrolig.
Du føler at du er i denne tidsperioden.
Det er ingen biler der, ingen veier. Det er bare landskap.
Det er fint å få en forandring. Hvis alle var i studioet-
hele tiden, ville vi ha blitt litt gale.
Det er som å dra på skoletur. Det gjør alt litt mer spennende.
Norske tekster: Nina Flesvik