Cred că asta denotă adevărata amploare.
A fost platoul meu preferat.
„E exact ce trebuie!”
Era să fac accident cu mașina, de frumos ce era.
- E năucitor. - Mi-a spus un spaniol.
Lucrurile se complică.
Face totul puțin mai palpitant.
CASA CREATĂ DE DRAGONI
Episodul 5 este intitulat „Regent”.
Firește, se referă la faptul că Aemond preia controlul.
REGIZOAREA EPISOADELOR 202 ȘI 205
Mulțumesc, băieți. Mulțumesc mult.
Episodul prezintă o preluare a puterii,
lupta oamenilor pentru putere.
Totodată, ea se desfășoară pe un fond de suferință.
SALA CELOR NOUĂ
În episodul 5, îl vedem pe Corlys pustiit.
Rhaenys moare așa cum și-ar fi dorit,
așa cum spune și Baela, în foc de dragon.
Firește, asta nu înlătură suferința.
Sala celor nouă nu mai înseamnă nimic pentru el,
fiindcă ea a murit.
Steve este un actor incredibil.
Pune foarte mult suflet în toate interpretările sale.
Când trebuie să sufere,
nu prea vorbesc cu ei despre asta.
Ești vulnerabil atunci când sondezi suferința
din viața personală, ceea ce ești nevoit să faci.
Îi lași să o găsească și vezi ce oferă.
În cazul lui Corlys,
nu am știut că urma să lăcrimeze,
că îi va curge o lacrimă pe față, în liniște.
M-a înduioșat profund să o văd.
A fost o scenă frumoasă.
Corlys era în Sala celor nouă, care a trebuit să fie un ecran albastru,
fiindcă nu mai avem platoul mare inițial.
De aceea, am construit o parte din el și în rest a fost un ecran albastru.
A fost o provocare plăcută.
Avantajul a fost că îl filmaserăm în primul sezon, cunoșteam platoul
și atmosfera lui, la fel și actorii.
Steve a jucat mult în acel platou în primul sezon,
așa că știa cam pe unde se afla, deși 90% era ecranul albastru.
Acesta a fost platoul meu preferat.
Nu știu ce au făcut cu el. Acum e un depozit.
Și sunt dureros de jignit. E un afront personal.
Dar sunt sigur că va arăta minunat cu ajutorul computerului.
Cyclops e foarte util, mai ales în platouri ca Sala celor nouă,
deoarece înțelegem exact ceea ce vedem,
oriunde am plasa camera în acel mediu.
Aplicația folosită de Efectele vizuale e foarte importantă.
Regizorii, dar și actorii
se uită în jur la un ecran albastru
și văd cum va arăta imaginea finală.
- Porniți camerele! - Filmăm!
E nemaipomenit!
E cel mai bun platou.
Am efectuat o scanare nuanțată a platoului.
Îmi amintesc că am deschis imaginile și am zis că e exact ce trebuie.
Am scanat platoul foarte amănunțit.
A fost o reconstrucție ușoară, căci am avut toate materialele.
Ar fi fost costisitor să reconstruim întregul platou pentru acea scenă.
Astfel, am ales unghiurile, spunând: „Avem nevoie de unghiul ăsta
și de celălalt, acela nu ne trebuie.”
Am stabilit ce era esențial de construit
și ce putea fi adăugat digital pentru a recrea platoul
fără să-l reconstruim pe tot.
După mine, a fost o mare reușită.
Tăiați! Mulțumesc.
CURIOASĂ IZBÂNDĂ
Priviți! Dragonul trădător, Meleys!
Parada cu capul lui Meleys e grotescă.
În plus, amintește de o bătălie care a decurs prost.
De asemenea, Cole își dă seama destul de rapid
că are efectul contrar celui scontat.
E menită să mobilizeze oamenii din Debarcaderul Regelui.
„Iată cum ne merge!”
Dar, firește, oamenii din Debarcaderul Regelui văd
începutul unui război devastator.
Și-și spun: „Vreau să plec de aici.”
E o mârșăvie!
Nu înțeleg că am câștigat bătălia?
Curioasă izbândă.
A fost fenomenal.
E o bucurie ori de câte ori lucrez cu Clare Kilner.
Mă face să mă prăpădesc de râs.
Cred că îi face cât de cât plăcere
să vadă cum eu și Freddie ne chinuim călare.
A fost nemaipomenit.
Am filmat-o ca pe o paradă de amploare
pe străzile din Trujillo, în Spania, și în platoul adiacent.
E o procesiune cu capul lui Meleys.
A fost un cap mare și...
albastru.
Dar, odată ce va fi gata scena
și se va vedea capul dragonului,
va fi nemaipomenit.
Rhaenyra va cere socoteală.
Firește, e un cap de dragon creat digital.
E puțin mai complicat, fiindcă adăugăm mult sânge și măruntaie.
Pentru toate secvențele,
punctul de pornire e mereu un concept incredibil.
Au existat nenumărate variante
până am ales tipul corect de cap de dragon
și cantitatea potrivită de sânge.
Efectiv luăm aceste schițe,
conceptele, și le transformăm în realitate.
De fapt, este capul dragonului Meleys,
la scară puțin mai mică.
Are și coarne, căci dragonul are coarne imense și...
E un serial mare, cu dragoni mari.
Răpus la Refugiul Corbului de regele vostru! Pentru Aegon!
Parada victorioasă cu capul de dragon a necesitat un număr mare de căruțe,
cai și personaje care trebuiau să cutreiere străzile.
A fost dificil să ne deplasăm înainte și înapoi.
Nu era ușor să te întorci și să repornești din poziția inițială.
Trebuia să deshami toți caii,
să împingi căruțele și caii înapoi și să-i înhami din nou.
Dura 15 minute până puteai filma din nou,
așa că a fost dificil.
Hei!
Trujillo e făcut pentru parade medievale.
Multe din filmările pe străzi au avut loc la Trujillo,
pentru că are străzi mai late și piețe generoase,
iar clădirile au aspectul potrivit.
S-a potrivit de minune ca loc de desfășurare a paradei.
...dragonul Meleys!
Credeam că dragonii sunt zei.
E doar carne.
A fost incredibil să filmăm în Spania, pentru că ai platoul gata pregătit.
Înțeleg de ce filmează acolo.
De asemenea, în Spania am avut ocazia
să petrec timp cu alți actori și e mereu plăcut să-i întâlnești.
Ceea ce reușesc să facă
cât timp noi lipsim, de pildă, să decoreze Cáceres...
Așa se pronunță. Mi-a spus un spaniol.
Nu spune nimănui! E... un aparat foto de jucărie.
Au făcut platoul să semene cu cel din Urzeala tronurilor.
Am filmat și în Trujillo.
Mi se pare absolut incredibil.
PRODUCĂTOARE DIN SPANIA
Cred că elementul-cheie e să filmezi în locuri reale,
ca să conferi autenticitate, desigur.
Dar, odată ce ajungi aici, simți că e platoul inițial,
că toate locurile își au originea aici,
așa că simți că ești cu adevărat în Debarcaderul Regelui.
Și acțiune!
Iar când filmezi pe scenă, înapoi în Anglia, e ciudat,
fiindcă simți că ești cumva tot aici.
Simți că ai parte de ambele lumi în diferitele locuri de filmare.
Cred că te întrebi de la bun început:
„Să fie un loc de filmare?”
Ambiția mea pentru acest sezon a fost să construiesc o parte din Debarcader.
Tot ce veți vedea e pentru al doilea sezon. Să mergem!
PRODUCĂTOR EXECUTIV
Observați cum culorile Fortăreței Roșii se contopesc acum cu gresia
din Cáceres și Trujillo,
cu străzi și ecrane albastre dincolo de acel fundal.
Vom extinde planul și vom adăuga străzile filmate în Spania.
Debarcaderul Regelui e un platou mare, acoperă câteva hectare în zona adiacentă.
Zona aceasta rămâne decorată.
Terminăm filmările în trei zile.
Apoi toate decorurile vor dispărea,
iar platourile vor intra sub imperiul iernii.
Privind în partea din spate,
se observă drumul către Fortăreața Roșie
și cum se leagă tot acest platou.
E un platou destul de vast, ce ne permite să punem în scenă acțiunea,
să-l schimbăm, să-l decorăm și să reproducem zonele din Debarcader,
pentru a nuanța povestea.
ȘASE ORE
Povestea lui Aegon este cu totul tragică.
Trupul lui Aegon este ascuns de ochii lumii.
Am vrut să filmez lectica lui Aegon
și să las impresia că e mort.
Astfel, atunci când îl scot, să fie un șoc că e în viață,
dar într-o stare fizică dezastruoasă,
fiind plin de arsuri pe corp.
Am prelungit această călătorie din scenariu,
fiindcă am vrut să-l urmărim cu camera suspendată în Fortăreața Roșie,
pe trepte, pe coridoare și în încăpere.
Apoi am vrut să fie înlăturat capacul,
dar să nu se vadă încă ce e înăuntru.
Practic, să tachinez publicul
cu misterul conținutului cutiei.
Am gândit-o ca pe o scenă întunecată și foarte dură.
Și în scenariu se precizează că sunt trase draperiile.
Trebuia să fie o scenă sumbră și cumplită, așa am gândit-o mereu.
Am vrut să lăsăm loc imaginației.
Aegon are corpul ars pe jumătate.
Poți doar să-ți imaginezi rănile sale.
Are platoșa înfiptă în carne.
Am vrut să arătăm asemenea lucruri, dar nu foarte mult.
Mediul întunecat a ajutat,
dar a contat enorm
lucrul fabulos pe corpul lui Aegon.
A arătat fenomenal.
Cred că oamenii vor fi oarecum șocați când îl vor vedea pe Aegon.
Când am revenit la Fortăreața Roșie cu Aegon, după ce a fost ars,
întoarcerea lui, curățarea trupului...
DESIGNER ELEMENTE PROTETICE
...și faptul că vedem ce a pățit au contat mult pentru Clare.
Am vrut să ne asigurăm că arată suficient de verosimil
și că l-am făcut să arate îndeajuns de dezgustător.
Am început cu mult puroi, căci e adus direct de pe câmpul de luptă.
Ar fi fost destul timp ca rănile să i se infecteze,
așa că avem mult puroi și mult lichid.
Apoi dezvăluim treptat cât de ars îi este pieptul
și cât de extinse sunt arsurile.
Totul s-a topit, la naiba.
Ce-i asta? A, psoriazis. Scuze.
- Nu știu cum să... - Scapă de el!
Sunt cu stima de sine la pământ.
Îl estompez.
A fost grozav. Lui Tom i-a făcut plăcere. Arsurile sale
nu sunt directe, provocate de flăcări.
Armura lui s-a încins foarte tare
și i-a ars fața ca un reșou sau o plită.
În folclorul Urzelii tronurilor, armura valyriană e rezistentă la foc,
spre deosebire de armura normală, care se topește.
A fost o sarcină de proporții pentru Tim, care ne modifică recuzita.
A înnegrit armura, i-a modificat aspectul cu tehnici deosebite.
Iar apoi David, care este specialist în bijuterii,
a făcut o parte din zale să pară topite,
încercând să le dea un aspect cât mai autentic,
ca și cum ar fi trecut prin flăcări.
Adorăm momentele din scenariu
în care descoperim arsuri și ne spunem:
„Firește că vor exista arsuri în poveste.”
Unde sunt dragoni, sigur vor fi și arsuri.
E nemaipomenit, fiindcă avem ocazia să ne jucăm,
să găsim acele personaje și să ne documentăm.
Trebuie să ținem cont și de programul de filmare.
Trebuie să rămână viabil, să reziste în fiecare zi.
Pentru arsurile grave, machiajul durează șase ore.
Nu poți face asta pe parcursul întregului serial.
Tom a fost nemaipomenit. A stat și ne-a lăsat să-l machiem.
E uluitor.
Echipa din jurul meu e fenomenală, e o echipă de vis.
Detaliile pe care le observă...
Spun: „Da, aici trebuie îndreptat.” Eu nu văd lucrurile astea.
Am ajuns să ne cunoaștem bine, am petrecut mult timp pe scaun.
Într-o zi a durat aproape șapte ore.
E un proces lung, dar oamenii sunt pricepuți la ce fac.
Ai fi la pământ dacă ar arăta rău,
la cât ai stat pe scaun. Dar nu e așa. Arată incredibil.
Acești oameni pun suflet în tot ce fac. Îmi taie răsuflarea.
E târziu, iar dragonul meu e flămând.
Termenii sunt simpli, lord Bracken.
Leapădă-te de uzurpatorul Aegon, regele închipuit.
Și jură-mi credință mie.
Altfel, casa îți va fi pârjolită.
ALEGEM FOCUL
Nu sunt oameni care să fie supuși cu forța.
Iar Daemon constată cu stupoare
că Brackenii preferă să fie pârjoliți de dragon
decât să se supună casei Blackwood și e frustrat,
dar spune totodată: „Îmi place de ei.
Mi-ar prinde bine în tabăra mea.”
Am crezut mult în această scenă.
Ne-am gândit că tonul scenei
va fi unul distractiv și sarcastic.
A creat multă tensiune.
A fost un joc actoricesc frumos.
Mai curând sunt lordul oaselor și tăciunilor
decât să plec capul dinaintea unui păgân Blackwood.
Ne-au ajutat mult Efectele vizuale.
Am folosit previzualizări, căci dragonul
juca un rol important în acea scenă.
E doar un dragon care stă, ceea ce nu am prea văzut.
A fost foarte dificil, dar și foarte tare.
Alegem focul.
Alejandro și Clare au făcut scenariul vizual.
Având la dispoziție și Cyclops,
l-am folosit pentru a pune în scenă secvența.
Cât de mare e Caraxes în acel spațiu? Va încăpea?
Am folosit previzualizări.
Iar în ziua filmării, fiecare cadru avea să fie...
Înmânezi iPadul și ajustezi totul.
Am discutat cu Matt despre șaua mecanică.
Urma să stea călare la foarte mare înălțime,
pe o șa mecanică ce îi urmărea mișcările.
A fost interesant, am început cu un ecran albastru,
am filmat în studio, dar apoi am vrut în aer liber.
Am găsit un loc superb.
Cred că și nivelul interpretării a crescut datorită locului.
A fost o șa mecanică diferită.
Lui Matt i-a plăcut la nebunie.
Toate locurile au pus în valoare cerul și peisajele superbe, e grozav.
Mi-a plăcut să fiu într-un loc măreț și impunător.
M-am bucurat să fiu afară. Ploua și eram pe un soclu.
Ploua pieziș.
Cred că asta denotă adevărata amploare.
Plajele și panoramele acelea.
Serialul are nevoie de ele, așa că e bine.
Cred că e bine să avem cât mai multe,
căci îmbunătățesc serialul.
LOCUL, LOCUL, LOCUL
A ajutat faptul că în Țara Galilor de Nord am găsit numeroase locuri
pentru Piatra Dragonului, Ținuturile Riverane și Domeniile Coroanei.
Sincer, nu cred că am fi reușit
să realizăm un al doilea sezon reușit fără abundența Țării Galilor.
Oferă numeroase oportunități,
căci, oricât de frumoase ar fi platourile create,
dragonii nu-ncap pe Piatra Dragonului,
dar sigur încap pe dealurile din zona rurală galeză.
Am petrecut mult timp la filmările din Țara Galilor.
PRODUCĂTOR EXECUTIV
Dar, ori de câte ori filmezi în aer liber, ai de-a face cu vremea,
iar în Țara Galilor vremea e foarte schimbătoare.
Cred că, în general, am fost foarte norocoși,
deoarece vremea de care am avut parte
s-a potrivit de minune cu scenele pe care le-am filmat.
E un peisaj foarte bogat.
Eram pe creasta munților, cu părul în bătaia vântului.
Nu poți simula așa ceva.
Plouase torențial,
dar, din fericire, ploaia torențială ne-a ocolit.
Locurile de filmare sunt o operațiune logistică de amploare.
Îți oferă oportunitatea de a filma ceea ce vrei
- ...și de a construi ce vrei acolo. - Sunt și bătăi de cap,
adesea echipamentul e imposibil de transportat acolo
și noi avem nevoie de mult spațiu.
Avem echipament greu și macarale pe care le ducem peste tot.
Cu unele locuri e mai dificil, deoarece sunt speciale.
Multe dintre ele sunt situri speciale de interes științific.
Asta înseamnă că sunt protejate
și avem limitări în ceea ce putem face.
Nu ne putem pune în practică cele mai bune idei.
Și acțiune!
Am modificat semnificativ peisajul, ca să putem integra platourile.
PEISAGIST
O altă problemă e că sunt locuri speciale,
adică situri speciale de interes științific.
Unele plante nu pot fi mutate sau atinse, ele trebuie protejate.
Am avut de jonglat cu multe acolo.
A fost ca un loc de joacă pentru noi,
am curățat, am nivelat.
Am adus plante, am redecorat, am făcut schimbări după nevoile noastre.
Cred că, atunci când mergi într-un loc nou,
te inspiră.
Istoria este întipărită
în lemnul și pietrele locului.
Iar asta nu are cum să nu te influențeze.
Când am văzut grafica din primul sezon,
am spus: „Trebuie să mergeți în Țara Galilor.”
Munții sunt mai înalți. Au ceva visceral.
Au o aură magică.
Nu le aparține oamenilor, nu e al nostru.
Și cred că se potrivește de minune în lumea din Casa dragonului.
Ceea ce ne aparține, ce putem revendica
și ceea ce e mai presus de noi.
Când ai în față doar peisaje și natură,
fără niciun lucru făcut de om, ești marcat.
E uluitor să filmezi în Țara Galilor.
În primul rând, e incredibil că pentru asemenea peisaje
nu trebuie să zburăm la mii de kilometri, căci sunt chiar aici.
Mergeam cu mașina și eram ca un turist.
Era să fac accident cu mașina, de frumos ce era.
E de neînchipuit cum au reușit să ducă o echipă întreagă
de circa 2.000 de persoane pe vârful unui munte
care e aproape imposibil de... Nu știu... Da, nemaipomenit.
Te face să simți că ești cu adevărat în acea epocă.
Nu sunt mașini. Nu există drumuri. Sunt doar priveliști.
E plăcut să mai schimbăm peisajul. Cred că, dacă am fi cu toții în studio
pe toată durata filmărilor, am începe să o luăm puțin razna.
E ca și cum ai merge într-o excursie cu școala,
fiindcă face totul puțin mai palpitant.
Traducerea: Lucia-Elena Popovici