Celé dny jsem trávil s Kouřomořem.
Platí, že se může pokazit všechno, ale nepokazí se to. Ne.
V Rodu draka se velmi dbá na zdraví a bezpečnost.
Myslíte, že jim to projde?
Měla jsem štěstí, že jsem to viděla jako první.
Jsme vždy připraveni na všechno, co si na nás vymyslí.
Jsem Targaryen, chápete?
ROD, KTERÝ VYBUDOVALI DRACI
EPIZODA 6 PROSTÝ LID
Když jsem dostal scénář a došlo mi, že ve dvou mých scénách je Paddy...
byl jsem nadšený.
Tohle jsi řekl?
Jednodenní následník?
Mám Paddyho rád, vážně. A moc mi chybí.
A chybí mi, co vnášel do seriálu i na scénu,
to, co na kameře nevidíte.
- Máte to natočené? Bezva. - Díky.
SPLNĚNÉ SNY
Ryan naznačoval, že se vrátím. Říkal jsem: "Jak to chceš udělat?"
A první den, když jsem se vrátil na scénu, byli tam fakt lidi,
kteří byli tak trochu...
Jako že cítíte jejich reakci: "Král je tady, král je tady."
Vážně to bylo trochu divný.
A vidět ty obrovské sochy...
Teď jsi mrtvej, zbyla jen ta obří socha.
Prošel jsem kolem ní asi dvacetkrát
a pak mě to nějak zaujalo a napadlo mě
říct o tom své ženě.
A ona povídá: "Nádhera. Můžu ji mít?"
A já: "Ne."
"Nedáme si ji na zahradu, aby byla vidět i z vesmíru."
Když si neuděláme malou verzi,
nikdy nebudeme mít rychlou metodu, jak napravovat vlastní chyby.
Takhle v případě velké verze víme, co dělat.
Ačkoliv náš vrchní sochař naprosto dokonale vystihl podobu,
když hovoříme o práci na polystyrenovém bloku o velikosti 4 krát 4 metry,
není vždy nejjednodušší trefit, jak někdo vypadá.
Když to má být někomu podobné, vždy je to těžší.
Snadno trefíte rysy něčího obličeje,
a přesto mu to není podobné.
Takže bylo skvělé cítit hrdost na něco, na čem jste dělali.
Zajímavou součástí téhle řady jsou Daemonovy sny.
Myslím, že pro Paddyho i Matta bylo velmi zajímavé
zasazení těch snů do reality.
Je tu ten druhý sen, kdy narazí na Viseryse,
který oplakává královnu Aemmu a jejich syna
po tom tragickém císařském řezu v první řadě.
Proč je můj syn zabalený v mizerným kusu hadru?
- To je ta scéna, ne? - Jo.
Scéna s Tichými sestrami zahrnuje celou stěnu svíček,
výtvarníci měli těžký úkol.
Měly hořet všechny naráz, ale zároveň ubývaly.
Tak jsme tam ráno přišli a Vanja povídá:
"Hele, potřebujeme ty svíce zapálené celý den, kvůli osvětlení."
"Mám zařídit, aby hořely celý den?"
A Vanja na to: "Jo."
Mohli jsme pracovat jen tehdy, když ty svíce hořely.
A tak jsme nemohli o ničem rozhodovat dřív, než se zapálily svíce.
A bylo jich hodně.
Nevěřím, že v celé Anglii zbyla jediná svíčka,
náš tým na ně pořádal nájezdy jako hejno sarančat.
Nebyl jsem nervózní, byl jsem v dobrých rukách.
Ve srovnání s některými dalšími ohňostroji, co jsme dělali...
to vypadá bezpečně.
Ty zatracený vlasy jsou všude.
Pozor na vlasy.
SPUSŤME NEPOKOJE
Byli jsme v Cáceres, točili jsme exteriéry septa Koruny,
od kterého vede dolů příkré schodiště.
Rickard Thorne vyvede Alicent ze septa,
vyjdou ven a tady máme velký dav.
Byla to jedna z nejnáročnějších scén.
15 až 20 koní, 180 komparzistů, den a půl natáčení...
a zapadající slunce.
Jestli mi něco utkvělo v hlavě, tak nasazení, energie a pozitivita
všech podpůrných profesí.
Oni to fakt brali vážně,
opravdu se vžili do postav a toužili odvést stoprocentní výkon.
Žádali jsme je, aby na scéně vytvářeli malé příběhy,
aby se hádali o jídlo,
nebo aby si povídali na nejrůznější témata.
Jedno z prvních rozhodnutí k té scéně nepokojů bylo,
že jsme ji chtěli nasnímat téměř dokumentárním stylem.
Jako kdybychom byli reportéři, co se skrývají v davu
s ručními kamerami a dlouhými objektivy,
což bylo možné provést jen díky koordinaci kaskadérů
a tomu, že dav byl řízen, aby se pohyboval realisticky,
proto jsme mohli snímat takhle.
Chtěli jsme to natočit co největším množstvím kamer,
aby mohla opravdu seběhnout schodiště a postupně provádět všechny akce,
aniž bychom ji přerušovali kvůli různým úhlům a záběrům.
Andrij chtěl, aby Alicent dostala od hladovějících rybou.
Samozřejmě to nemohla být dobrá ryba, tu by už snědli.
Měli jsme starost, kolikrát budeme muset Olivii tou rybou trefit.
I když to byla rekvizita, pořád to bylo hnusné.
Měli jsme metylcelulózu, kterou jsme smíchali do podoby růžovo-šedé břečky.
Pak jsme vybrali jednoho kaskadéra, který měl házet rybou.
Olivia není jen úžasná herečka,
ale je také velmi vstřícná a hodně obětavá.
Řekla: "Jo, pořádně mě tou rybou prašťte. V pořádku. Nechci dublérku."
Mimochodem, ten člověk, co házel rybou, býval profesionální hráč kriketu.
Když řeknu, že se mi hlava otočila o 360 stupňů, tak nežertuju.
Provedli jsme jeden zásah rybou a já si říkám: "Jo, skvělý."
Ale pro Andrije to asi nebylo dokonalé a potřeboval to znovu.
Druhý zásah byl opravdu plný slizu a šťávy.
A měli jsme to. Takže to stálo za to.
Strávili celý den běháním dolů po těch schodech.
Ptal jsem se, kolikrát po nich poběžíme.
Běželi jsme po nich mockrát, v horku, v těchhle šatech.
Olivia tam má tu část, kde na konci na schodech spadne,
a bylo to naplánované, aby spadla k nám na matraci.
Rowley říká: "Prostě spadni." A já: "Jo, jen seběhnu pár schodů."
A on. "Jo, to bude dobrý. Jen spadni." A já: "Tak jo."
Dali jsme jí malé chrániče na kolena a předvedla vážně přesvědčivý pád.
Kdyby ji nebavilo herectví, může jít k nám.
Bylo to dobrý. Vážně.
Uprostřed té sekvence jsme měli staříka, který žádá o jídlo,
hrál ho velmi zkušený kaskadér jménem Terry Cade,
je mu kolem pětasedmdesáti a pořád pracuje.
Chytí Alicent
a jeden z gardistů mu usekne ruku.
To je spouštěč pro dav, aby začal zběsile vyvádět.
Od protetiky dostal paži
a tu jsme použili pro záběr, kde paže padá na zem.
Záběr jsme dělali s modrým rukávem,
natočili jsme, jak Terry fyzicky chytí Olivii,
a pak se objevilo máchnutí mečem, který se zastavil před Terryho rukou.
Akce!
Pro získání takové scény
musíte natočit kombinaci záběrů.
Ve scénáři je krátká zmínka o muži s useknutou rukou,
ale vy natáčením té malé chvilky strávíte celé hodiny.
Rychle to nabralo grády, co? Někdo tam přišel o ruku.
Byla to fakt legrace, otočila jsem se na Phiu a už jsme běžely.
Na tváři měla obrovský úsměv.
Adrenalin nám vystoupal jako na horské dráze.
Pokaždé jsem tak trochu věřila, že je to realita,
že kdybych se zastavila, dav by mě ušlapal.
Bylo to celkem děsivé.
Ale já při filmování moc neběhám,
takže to byla vážně zábava.
Ten chlapec je lhář
Protetika, kaskadéři, Oliviino nasazení,
byla to dobrá týmová práce.
Jako režisér si za den prožijete všemožné emoce.
Doufáte, že v závěru bude úleva, spokojenost.
A na konci skutečně tenhle pocit přišel.
Tak jo, lidi, dáme si teď pauzu na oběd. Díky.
STŘÍBRNÉ VLASY? ŽÁDNÝ STRACH
Alyn a Addam z Loděnice, Corlysovi levobočkové.
Ke Corlysovi mají velmi rozdílný vztah.
Alyn má targaryenskou krev.
Stříbrné vlasy,
které si musí každý den holit, aby to nikdo nepoznal.
Problém je, že se člověk může oholit jen jednou,
pak musíme čekat pár měsíců, než mu vlasy dorostou.
Vzpomínám, jak jsem si četl scénář a říkal si: "Jak to chtějí udělat?"
Když jsem četla scénář, napadlo mě,
že to bude složité. Jak to uděláme?
Zkracování vlasů Alyna z Loděnice
byla asi nejsložitější scéna, kterou jsme v tom dílu měli.
Myslím, že bylo stejné množství porad kvůli nepokojům
jako kvůli těm vlasům.
Kadeřníci a maskéři jsou tu na úplně jiné úrovni.
A přišli se skvělým nápadem,
nastříkat mi na hlavu bílé vlasy.
Jenom to pak lepilo.
Měli jsme tupou břitvu, která mi umožňovala holit to vodou,
a vypadá to úžasně.
Skončili jsme s dvojníkem, který taky pracuje v protetice
a který byl s vlasy dost podobný Abubakarovi.
Taky jsme měli Stefa, to je člen štábu,
jen šel tak kolem, přemýšlel o svých věcech.
Waldo mu dělal sken, protože byl jedním z krysařů.
Pokaždé když vidíte, jak někomu stříhají vlasy, je to dvojník.
V životě jsem si nemusel holit hlavu.
Ale Alyn tohle dělal denně, byl to obřad,
takže to muselo mít tu rituální atmosféru.
Přišel i jeden z našich holičů, aby nám řekl, jak správně holit hlavu.
Ta břitva by měla být vlhká, ne?
Takže namočíme břitvu, pak pojedu dozadu a dolů...
Ne, namoč si vlasy.
Namočím si vlasy. Takže budou mokrý.
Když mám kolem sebe lidi, co mi radí,
nemusím o té scéně až tak přemýšlet.
A mohl jsem se soustředit na hereckou práci.
Stříhali jsme to mezi Abuem a Stefanovými záběry zblízka,
pak jsme použili Marka jako ruku, co drží břitvu.
Pro snímání jedné postavy jsme použili čtyři lidi.
Asi po tomhle budu muset mít pořád ruce v kapse,
protože když je někdo uvidí, řekne: "Hele, to jsou ty ruce."
I já jako Clinton si říkám:
"Proč by někdo holil tak krásný stříbrný vlasy?"
Kdybych je měl já, užívám si je každý den.
- Postavte se rovně. - Jo. Dobrý.
Ano. Buď hrdý.
HOŘÍCÍ SER DARKLYN
Rhaenyra se v zoufalém shánění dračího jezdce
vydá do archivu ve valyrijském chrámu
a zjistí, že Darklynův rodokmen je propojený s Targaryeny.
A tak ji napadne,
že Darklyna spojí jako jezdce s Kouřomořem.
Víme už, že Kouřomořovi se po tom bývalém stýská.
Proto si Rhaenyra myslí, že se asi cítí osaměle.
A pokusí se mu sehnat parťáka v osobě sera Steffona Darklyna,
ze kterého se stane hořící ser Steffon Darklyn.
Jeskyně v Dračí hoře prošla velkou přeměnou,
abychom získali správný prostor, správnou velikost pro můstek
a dostali tam potřebná zařízení kvůli použití ohně.
Technicky a logisticky to bylo hodně práce.
Dračí hora je hustá síť jeskyní.
No a co postavit, aby se propojila s lidským prostorem na Dračím kameni?
V obří jeskyni může stát můstek
a po něm můžou chodit draci, tak se dostanete sem a tam.
Scéna, kterou postavil Jim Clay, je 5 metrů nad zemí.
Na začátku si všichni kladli otázku, proč je tak vysoký,
ale když na něm stojíte, tak pochopíte důvod.
Je to děsivé.
Byl tak vysoko nad zemí, že jsme se báli nejen ohně,
ale i toho, že ze soklu někdo spadne.
Rhaenyra se o to pokouší poprvé
a my netušíme, jak to s Darklynem dopadne.
Šlo o to, že bychom měli být jeho smrtí šokováni stejně
jako Rhaenyra.
Co byste řekli, je mi to podobné? Co myslíte?
Podle mě ten nos...
Možná je tu trochu větší, ne?
Masky poskytují ochranu pro kaskadéry,
jde tam o tloušťku silikonu,
takže se nám nikdy nepodaří udělat je tak,
aby vypadaly jako dotyčná osoba, pokud ji tedy nenapadly včely.
Nejlepší dvojník Michaela Myerse.
Na rovinu: jakmile jsou v plamenech,
vnímáte stejně jen, že má černé vlasy a dvě uši.
A ten zbytek je na vaší představivosti.
V 8. řadě Trůnů jsme zjistili, že nasazená protetika
je totéž jako maska proti ohni, protože silikon vás ochrání.
Letos jsme si řekli,
že když ti lidé budou kompletně v plamenech,
měli by být popálení a měli by přijít o vlasy.
Tak jsme nasadili Waldův tým, aby udělal protetickou masku, co zakryje uši,
protože když hoříte bez masky, tak vždycky dojde na uši,
a jde to i vzadu kolem krku.
Měli jsme teď v ohni lidi bez ochranné masky,
ale kaskadéry, což pro nás byla novinka.
Plameny! A akce!
Myslím, že už to je... Už je tam ten nůž. Takhle.
Takže protetika přes protetiku.
Primárně musíme chránit krk.
S pomocí trubice, která vede dolů po zádech
až do dolní části kalhot, tam je pumpa, a když hoří,
musí najít svou značku, říznout se a padnout na zem,
a všechno to vyteče ven.
To byl Levin. Další kousek do skládanky,
ale Levin musí na všechny tři značky, dokud hoří.
Samozřejmě, že sám nevidí, co dělá.
Klobouk dolů před Levinem.
- Levine, jsi v pořádku? - Jo, dobrý?
Když uvážím, že jsem s většinou věcí souhlasila,
tak mě napadlo, když jsem se pak dívala:
"Jejda, nějak se to rozjíždí, nechci hořet."
Dáváme jim nehořlavý gel. Děláme ho sami.
Je to skoro jako ochrana. A k tomu mají vlastní.
Ale je spíš na povrchové popáleniny než na kostým.
Dávají gel dospodu a pak navrch na kostým.
A potom to speciální efekty přetřou izopropylalkoholem a alkoholem a hotovo.
Zapalujeme to plamenometem. Což je děsivé.
Používáme "podium one", prakticky prášek, něco jako pyl.
Vystřelujeme a zapalujeme ve stejnou dobu
a hoří to velmi jasně, výrazně žlutě a omezeně.
I tak to vyvolává paniku, že? Není to hezký pohled.
Musíte být vážně pozitivní a říkat si:
"Jo, bude to skvělý. Bude to dobrý."
Je to hodně nezvyklá věc. Kropit někoho zapáleným plynem.
Že jo? Musíte to naplánovat, musíte to připravit,
musíte to ukázat Rowleymu. Máme figuríny, oblečeme je,
dáme je tam, pokropíme, ukážeme mu, jak hoří,
a jemu se to líbí, nebo ne.
- A pak přejdeme na skutečné lidi. - Akce!
Raz. Dva. Tři. Čtyři. Pět. Šest.
Sedm. Osm. Devět. Deset.
Hasíme!
Musíte vědět, kdy ty lidi uhasit.
Protože jinak ten oheň z nich může přejít na další lidi.
Když je neuhasíte, bude to hořet déle.
A pak na ně dáme pár studených ručníků a tak podobně.
Abychom je ochladili.
Když se udělá tohle, víme, že je vše v pořádku.
Rozhodně se nechystám, že bych v blízké době dělal kaskadéra.
Je to šílený. Ten žár je cítit až sem.
A zapálit!
Vždy je lepší dělat věci na kameru.
Týká se to i ohně,
už jen jak reaguje na vítr a na pohyb, je to fakt těžký...
A nemyslím si, že počítačová animace je přesvědčivá,
v celkovém vyznění ne.
Můžete to vylepšit, ale nemyslím, že by zatím šlo nahradit skutečný plamen.
Možná za 20 let už nebudeme muset zapalovat lidi,
ale momentálně, díkybohu, to umíme líp my.
- Drsňák. - Jo, díky, Leve. Dobrá práce.
AŤ TI NEUTEČE, KOUŘOMOŘI
Addam se prochází po celodenním rybaření
a proběhne tu naháněcí scéna mezi ním a Kouřomořem.
Mrknete na storyboard a říkáte si, že to není zlé.
A pak koukáte dál a zjistíte, že to pořád nekončí.
Ten záběr pořád pokračuje. Ale ne, ještě pokračuje.
Jako vždy jsme naplánovali trasu a k tomu i pozadí.
Často to bývá ta nejméně pohodlná cesta,
pro herce ta nejmíň příjemná.
Clinton, fantastický herec, skvělý sportovec, nepotřeboval kaskadéra.
Poskytli jsme mu ho, ale on řekl: "Ne, udělám to sám."
Když herci chtějí dělat kaskadérské kousky, mám z toho nervy.
Clinton byl ale úžasný a ve skvělé kondici.
Snažili jsme se dělat dlouhé záběry a dlouhou choreografii.
Bylo dobře, že jsme při několikanásobném opakování, při běhu do kopce,
běhu z kopce, mohli točit jenom s ním.
Nevím, jak bychom tohle dělali s jiným hercem.
A on neměl problém opakovat.
Natáčet tuhle scénu s Kouřomořem byl splněný sen.
Když jste malí a hrajete si
na něco, hrajete si s představami,
je to vždycky drak.
Měli jsme na konci ten kousek, kdy spadne dolů na skálu.
Ta je skutečná, ale zakryli jsme ji gumovou skálou.
A zvládl to skvěle. Vždycky je lepší natáčet to se skutečnou osobou.
Draka pokryly vizuální efekty.
Herce jsme snímali dronem.
Točili jsme dronem, jak běží lesem, sledovali ho
a pak jsme tu samozřejmě měli pár mechanismů, co střílely drť.
Akce!
Měli jsme pár fyzických efektů.
Když drak letí nad stromy, musíme do toho záběru něco dát,
nemůžeme spoléhat kompletně na digitální podobu.
A pak, když se drak postaví tváří v tvář Clintonovi,
znovu nastoupí počítačové efekty, takže tu máme okamžik,
kdy jsou Clinton s drakem tváří v tvář.
Když jsme dělali storyboard, previzualizaci a rozpočet,
říkali jsem si: "Jo, tohle je velký, tak to tak i natočíme."
Úžasně se to povedlo.
Ale v postprodukci to vypadalo ještě líp, tak jsme to natáhli.
Máme to dvakrát tak dlouhé.
A můžu vám říct, že každý záběr draka je hodně drahý.
Jako kdyby vám patřil.
Nesmírně dynamická scéna.
Točili jsme to podobně,
jako když jsme dělali Darklyna těsně předtím, než začal hořet.
A když se Kouřomoř blíží k Addamovi, střihneme to...
a necháme diváky, ať si domyslí, co bude dál.
Překlad: Petr Miklica