Jooksin terve päev Meresuitsuga.
On võimalus, et midagi võib viltu minna, aga ei lähe.
"Lohede kojas" on tasemel tervisekaitse ja ohutus.
Uskumatu, et nad pääsesid!
Mul vedas, et sain seda ise näha.
Oleme alati valmis kõigeks, mida meile pakutakse.
Ma olen Targaryen, kullake.
Kui sain käsikirja kätte ja mõistsin, et Paddy on kahes minu stseenis,
siis see rõõmustas mind.
Kas sina ütlesid seda?
Ühepäevapärija.
Jumaldan Paddyt. Igatsen teda kohutavalt.
Igatsen seda, mida ta sarja ja võtteplatsile tõi,
asju, mida kaameras ei näe.
Kas pildid on tehtud? Kena. - Aitäh.
UNISTUSED TÄITUVAD
Ryan vihjas, et ma naasen. Mõtlesin: "Kuidas te sellega hakkama saate?"
Kui esimesel päeval võtteplatsile tulin, olid seal inimesed,
kelle puhul oli tunda,
et nad mõtlesid minu saabudes: "Kuningas on kohal."
See oli omamoodi veider.
Nägin hiigelkujusid.
Oled surnud. Ainult selline hiiglaslik nikerdus.
Kõndisin sellest umbes 20 korda mööda
ning siis alles märkasin.
Rääkisin sellest naisele.
Ta ütles: "Hämmastav. Kas saame selle endale?"
Ma ütlesin: "Ei.
Me ei saa seda aeda panna. Seda on kosmosest näha."
Kui me ei ehita väikest versiooni,
siis pole meil kunagi kiiret viisi oma vigade parandamiseks.
Kui hakkame suurt versiooni tegema, teame, mida teha.
Kuigi meie peaskulptor lõi sarnasuse suurepäraselt,
ei ole 4X4meetrise polüstüreenitükiga töötades
alati lihtne kellegi sarnasust tabada.
See on palju keerulisem, kui see peab kellegi moodi välja nägema.
On lihtne jäädvustada kellegi kõiki näojooni,
kuid siiski mitte tema välimust tabada.
Seega oli tore tunda uhkust millegi üle, mille kallal töötasime.
Daemoni unenäod on selle hooaja huvitav aspekt.
Ma arvan, et nii Paddy kui ka Matti jaoks oli väga oluline
unistuste realiseerimine.
Ta kohtab teises unenäos Viseryst,
kes leinab kuninganna Aemmat ja nende poega
pärast esimese hooaja traagilist keisrilõiget.
Miks on mu poeg kaltsu sisse mässitud?
Selline on ju stseen? - Jah.
Vaikivate õdede võtteplatsil on küünaldest sein.
Kunstiosakonna väljakutse oli see,
et need pidid kogu aeg põlema, aga need kustusid.
Tulime hommikul võtteplatsile ja Vanja ütles:
"Küünlad peavad terve päev põlema, sest ma kasutan neid valgustamiseks."
"Kas ma pean küünlaid terve päev põlemas hoidma?"
Vanja vastas: "Jah."
Saime töötada ainult siis, kui kõik küünlad põlesid.
Me ei teinud ühtegi otsust enne, kui kõik küünlad olid süüdatud.
Palju küünlaid.
Ma ei suuda uskuda, et Inglismaal on veel mõni küünal
pärast seda, kui meie sari käis siit läbi nagu küünlaõgijad.
Ma polnud närvis, sest teadsin, et olen heades kätes.
Võrreldes mõne teise tulevärgiga, mida me tegime,
tundub see väga ohutu.
Vaadake juukseid.
ALUSTAME MÄSSU
Olime Cacareses. Seal on krooni Seitsmekoja võtteplats,
mille ees on järsk trepp.
Rickard Thorne toob Alicenti Seitsmekojast välja.
Nad väljuvad ja rahvast on palju.
See oli üks raskemaid stseene.
Meil oli 15-20 hobust, 180 inimest, poolteist päeva selle filmimiseks...
...ning päike loojus.
Üks asi, mis mulle väga silma jäi, oli kirg, energia ja armastus,
millega taustanäitlejad töötavad.
Nad võtavad seda tõsiselt.
Nad tahavad rolli sisse elada ja endast kõik anda.
Palume neil luua stseenis väiksed eraldi lood,
kus nad vaidlevad toidu pärast
või vestlevad, jooksevad eri suundades.
Üks mässustseeni varajastest otsustest oli see,
et tahtsime seda filmida dokumentaalfilmi stiilis.
Olime justkui rahvahulka peidetud reporterid
käsikaamerate ja pikkade objektiividega.
Saime seda teha, sest trikkide koordineerimine
ja rahvahulga suunamine olid nii realistlikud,
et saime seda lähenemist kasutada.
Tahtsime seda lavastada võimalikult paljude kaameratega,
et ta saaks trepist alla joosta ja kõiki toiminguid järjest teha,
ilma et me teda erinevate nurkade ja võtete jaoks segaks.
Andrij tahtis näha, kuidas nälgiv rahvas Alicenti kalaga loobib.
Kalad polnud head, muidu oleks need ära söödud.
Olime mures selle pärast, mitu korda Oliviat kalaga lööme.
Kuigi see oli rekvisiit, oli see ikkagi vastik.
Meil oli metüültselluloos, mille segasime roosakashalliks mudaks.
Meil oli määratud kaskadöör, kes kala viskas.
Olivia pole mitte ainult suurepärane näitleja,
vaid ka väga heatahtlik ja abivalmis.
Ta ütles: "Visake mind kalaga. Ärme kasutame dublanti."
Muide, see, kes kala viskas, oli varem professionaalne kriketimängija.
Kui ütlen, et mu pea pöörles 360 kraadi, siis ma ei tee nalja.
Tegime ühe võtte ja ma mõtlesin, et see oli suurepärane.
See polnud Andrij jaoks ideaalne ja ta tahtis veel ühe võtte teha.
Teine tabamus oli väga kleepuv ja mahlakas.
Saime kaadri tehtud. See oli seda väärt.
Nad jooksid terve päev treppidest alla.
Mõtlesin, mitu korda seal joostakse.
Me jookseme neid kleite kandes kuuma käes palju korda mööda treppe.
Ühes stseenis kukub Olivia lõpus trepist alla.
Alati oli plaanis see, et ta kukub meie poole matile.
Rowley ütles: "Lihtsalt kuku." Vastasin: "Ma ju jooksen trepist alla."
Ta ütles: "Lihtsalt kuku." Mõtlesin: "Olgu."
Panime talle korralikud põlvekaitsmed. Ta kukkus väga veenvalt.
Kui näitlemine ei õnnestu, võib ta meie juurde tööle tulla.
Kõik oli hästi. Kõik oli hästi.
Stseeni keskel on meil vanem mees, kes küsib süüa.
Teda mängib väga kogenud kaskadöör Terry Cade.
Ta on 70. eluaastate keskel ja esineb endiselt.
Ta haarab Alicentist kinni
ja üks Valvkonna liikmetest lõikab tal käe maha.
See paneb rahvahulga plahvatama ja ajab hulluks.
Proteesimeeskond andis meile käe.
Kasutasime seda võtteks, kus käsi kukub maha.
Tegime võtte sinise käisega.
Tegime võtte, kus Terry haarab Oliviast kinni.
Siis filmisime stseeni, kus mõõk langeb, peatudes Terry käe lähedal.
Võte!
Peame lõpliku efekti saavutamiseks
kombineerima erinevaid kaadreid.
Käe maharaiumine on käsikirjas nii väike osa,
nii et kulutasime väga lühikesele hetkele palju võttetunde.
See arenes kiiresti, kas pole? Keegi kaotas oma käe.
See oli väga lõbus. Vaatasin Phiat. Me jooksime.
Tema näol oli tohutu naeratus.
Kogesime adrenaliinilaksu, nagu olnuksime Ameerika mägedel.
Ma uskusin iga kord, et see on ehtne,
sest peatumise korral olnuksin jalge alla trambitud.
See oli üpris hirmus.
Ma ei saa sarjas väga palju ringi joosta,
nii et see oli väga lõbus.
Poiss valetab
Proteesimine, trikid ja Olivia panus
aitasid kaasa heale tiimitööle.
Lavastaja kogeb päeva jooksul kõiki emotsioone.
Loodetavasti lahkutakse kergenduse või rahuloluga.
Selle lõpus oli kindlasti see tunne.
Hästi, rahvas. Me teeme nüüd lõunapausi. Aitäh.
HÕBEJUUKSED, MUREVABALT
Alyn ja Addam Hull, Corlyse sohilastest pojad.
Neil on Corlysesse väga erinev suhtumine.
Alynis on Targaryenide verd.
Tal on hõbedased juuksed,
mida ta iga päev lõikab, et keegi ära ei tunneks.
Katsumus on selles, et pead saab raseerida vaid korra.
Siis peame paar kuud ootama, kuni juuksed kasvavad.
Mäletan, et mõtlesin stseeni lugedes, kuidas seda tehakse.
Käsikirja lugedes mõtlesin,
kuidas me sellega hakkama saame.
Juukselõikuse stseen Alyn Hulliga
oli üks keerulisemaid stseene, mis meil on selles osas olnud.
Meil oli Hispaania mässu pärast samapalju kohtumisi
kui juukselõikuse pärast.
Siinne soengu- ja meigitiim on täiesti omaette tase.
Nad tulid lagedale väga laheda ideega
pihustada mu pähe valgeid karvu.
Need jäid püsti kinni.
Meil oli nüri habemenuga, mis lasi mul neid veega raseerida ja eemaldada.
See on uskumatu.
Lõpuks kasutasime rekvisiitide osakonnast pärit dublanti,
kes sobis Abubakari ja juustega väga hästi.
Meil oli armas Stef, kes on tiimiliige.
Ta jalutas ja tegeles oma asjadega.
Waldo skaneeris teda, et temast saaks üks rotipüüdjatest.
Iga kord, kui näete kellegi juukselõikust, on tegu dublandiga.
Ma pole pidanud pead raseerima.
See on midagi, mida Alyn on pühendunult iga päev teinud,
nii et pidin jätma mulje, nagu see oleks rituaalne tegu.
Kutsusime ühe oma juuksuri rääkima, kuidas pead korralikult raseerida.
Ma kujutan ette, et tera on märg, eks?
Teen tera märjaks ning siis liigun tagasi ja alla...
Sa teed juuksed märjaks.
Teen juuksed märjaks. Juuksed on märjad.
Mul olid õiged inimesed, kes mulle seda rääkisid,
nii et ma ei pidanud teostamisele palju mõtlema.
Pidin mõtlema vaid stseenile ja oma tegevusele.
Raseerisime Abu pead ning kasutasime lähivõtet Stefanist,
seejärel kasutasime Marki kätt habemenoa kasutamise näitamisel.
Selle pildi saamiseks kaasati neli eri inimest.
Tunnen, et pärast seda ei saa ma käed väljas ringi käia,
sest kõik märkavad neid ja ütlevad: "Need on need käed."
Isegi mina Clintonina ütleksin:
"Miks sa raseerid neid ilusaid hõbedasi juukseid?"
Kui mul sellised oleks, rokiksin iga päev.
Seisa sirgelt. - Jah.
Jah. Olge uhked.
Rhaenyra tahab meeleheitlikult loheratsurit.
Ta läheb Valüüria templi arhiivi
ja avastab, et Darklynide esivanemad on seotud Targaryenide esivanematega.
Siis arvab ta, et on hea mõte,
kui Darklyn oleks ratsurina Meresuitsuga seotud.
Meil on tunne, et Meresuits igatseb oma sidet.
Seetõttu haarab Rhaenyra mõttest, et ehk on ta üksildane,
ja proovib pakkuda talle kaaslast ser Steffon Darklyni näol,
kellest saab ser Steffon Sparklyn.
Lohekoobas läbis palju protsesse,
et saada õige ruum, platvormile õige kõrgus
ja panna paika õiged väljatõmbesüsteemid, et tuld kasutada.
Nii et tehniliselt ja logistiliselt oli palju teha.
Lohekoobas on suur koobaste võrgustik.
Mida ehitada, et ühendada see Lohekivi inimruumidega?
Selles suures koopas võiks olla platvorm.
Lohed saaksid selle juurde tulla. Nii saaks peale ja maha astuda.
See Jim Clay ehitatud võtteplats on viie meetri kõrgusel maapinnast.
Alguses küsiti, miks see nii kõrgele ehitati.
Siis seisti selle peal ja saadi aru, miks see on nii ehitatud.
See on hirmus.
See oli maapinnast nii kõrgel, et me ei muretsenud mitte vaid tule pärast,
aga ka selle pärast, et keegi alla ei kukuks.
Rhaenyra proovis seda esimest korda.
Me ei teadnud, mis Darklynist saab.
Mõte oli olla tema surmast sama šokeeritud ja üllatunud
nagu Rhaenyra.
Mis sa arvad? Kas see näeb välja minu moodi?
Ma arvan, et nina...
Võib-olla on see seal veidi suurem, kas pole?
Kaskadöörimaskid pakuvad kaskadöörile kaitset,
aga need on paksust silikoonist,
mistõttu on raske veenvalt kujutada kedagi,
keda mesilased pole rünnanud.
Sinu parim jäljendus Michael Myersist.
Kui nad juba leekides on,
siis teame ainult seda, et neil on mustad juuksed ja kaks kõrva.
Ülejäänud jääb kujutlusvõime hooleks.
"Troonide mängu" 8. hooajal avastasime, et proteeside kandmine
meenutas tulemaski, kuna silikoon pakub kaitset.
Sel aastal mõtlesime, et teame, mida teeme.
Oletame, et inimesed on alguses täielikult tule alla maetud,
nii et nad on põlenud ja juuksed kaotanud.
Lasime Waldo meeskonnal luua proteesidest maskid, mis katsid kõrvad,
sest kõrvad saavad alati põletada, kui teha põletusi ilma maskita.
Need ulatusid ümber kaela.
See võimaldas meil panna inimesi põlema ilma maskideta,
kuid nad pidasid vastu, mis oli üsna uuenduslik.
Leegid! Võte!
Nuga on juba seal. Just nii.
See on protees proteesil.
Esmalt kleebime kaela külge.
Haavaga seotud toru jookseb mööda selga
ja ulatub pumbal pükste alläärest välja. Kui ta põleb,
peab ta leidma õige koha, seda lõikama ning siis põrandale kukkuma
ja see kõik purskab välja.
See oli Levin. Meie peame veel ühe tüki lisama,
aga Levin peab kõigega toime tulema, kuni ta põleb.
Ta ju ei näe, mida ta teeb.
Kiitus Levinile.
Levin, on kõik hästi? - On kõik hästi?
Mõtlesin, et olen enamike asjadega nõus,
kuid seda vaadates mõtlesin,
et tuleb välja, et ma tegelikult ei taha, et mind põletataks.
Me pakume tulegeeli. Valmistame selle ise.
See on nagu kaitse... Neil on oma kaitse peal.
Ainult pealmine osa põleb, mitte kostüüm ise.
Nad panevad geeli kostüümi alla ja seejärel peale.
Siis värvib eriefektide tiim nad IPA ja alkoholiga üle ning alustame.
Me süütame nad leegiheitjaga, mis on hirmutav.
Me kasutame põhimõtteliselt pulbrit, mis meenutab õietolmu.
Pritsime seda ja süütame selle samal ajal.
See põleb väga puhtalt ja kollaselt. See on väga piiratud.
Paanitseda ei tohi, eks? See ei näe hea välja.
Tuleb olla positiivne ja mõelda,
et kõik läheb hästi ning et kõik saab korda.
See on veider. Tundub veider kedagi süüdatud gaasiga pritsida.
Kas pole? Peame seda planeerima, selle üles ehitama,
seda Rowleyle näitama. Paneme mannekeenid riidesse.
Paneme nad paika, pritsime neid ja näitame, kuidas nad põlevad.
Talle meeldib see, ei meeldi see...
Siis lähme päris inimeste juurde. - Võte!
Üks. Kaks. Kolm. Neli. Viis. Kuus.
Seitse. Kaheksa. Üheksa. Kümme.
Kustutage, kustutage!
Tuleb teada, millal inimesi kustutada.
Võime põleva materjali nendelt teiste inimeste peale puhuda.
Kuna see pole kustunud, põleks see palju kauem.
Siis paneme neile mõned külmad rätikud peale.
Nende jahutamiseks.
Kui nad nii teevad, teame, et kõik on hästi.
Kaskadööri minust niipea kindlasti ei saa.
See on hullumeelne. Tundsin siit kuumust.
Pange nad põlema!
Kaameras on alati parem asju teha.
Tuli on üks neist,
sest see, kuidas see tuulele ja liikumisele reageerib, on väga raske.
See pole veel veenev, kui see on arvutiga loodud,
kindlasti mitte tervikuna.
Seda saab täiustada, kuid ma arvan, et tõelist leeki ei saa veel asendada.
Ehk 20 aasta pärast ei süüta me enam inimesi,
aga praegu suudame seda paremini teha.
Karm mees. - Aitäh, Lev. Tubli töö.
TEHKE MERESUITSUGA, KUI ON
Addam kõnnib pärast kalastamist täis päeva koju.
Ühes stseenis ajab Meresuits teda taga.
Mõtlesin süžeeskeemi vaadates: "See pole nii hull."
Siis mõtlesin: "Oodake. See jätkub. See jätkub.
Võte jätkub endiselt. Võte jätkub endiselt."
Me planeerisime tee nagu alati, arvestades tausta.
Sageli on just see tee näitleja jaoks
kõige ebamugavam või kohmakam.
Clinton, fantastiline näitleja, hea sportlane, tegi kõik oma trikid ise.
Pakkusime kaskadööri, aga ta tahtis seda ise teha.
Kui näitlejad tahavad ise trikke teha, olen mina monitori taga nii:
Clinton on väga põnev ja ta on väga heas füüsilises vormis.
Püüdsime teha pikki võtteid ja pikka koreograafiat.
Ta pidi mäest üles-alla jooksmist mitu korda kordama,
mida suutis teha vaid tema.
Ei tea, kuidas seda teise näitlejaga teeksime.
Ta tegi seda iga kord hea meelega.
Selle stseeni filmimine Meresuitsuga oli unistuse täitumine.
Mida me kõik lastena ette kujutame,
kui mängime fantaasiamänge?
Alati lohesid.
Lõpus on osa, kus ta kukub kaljuseinalt alla.
See on ehtne kaljusein, mille katsime kummist kaljuseinaga.
Ta tegi head tööd. Alati on parem, kui päris inimene teeb seda kaamera ees.
Visuaalefektid toimivad lohe pea kohal.
Järgnesime talle drooniga.
Ta jooksis läbi metsa. Jälitasime teda drooniga.
Muidugi kasutasime rusude tulistamiseks lokaalseid kahureid.
Võte!
Kasutasime füüsilisi efekte.
Kui lohe puude vahelt läbi tuli, oli meil midagi, millest tulistada,
nii et me ei lootnud täielikult digitaalsetele efektidele.
Kui lohe kohtus Clintoniga näost näkku,
võeti visuaalefektid uuesti kasutusele, et luua hetk,
kus Clinton ja lohe on vastamisi.
Kui koostasime süžeeskeemi, eelvisualiseerisime ja lõime eelarve,
siis mõtlesime, et see on tohutu asi, ja filmisime seda.
See läks väga hästi.
Järeltöötlusesse jõudes oli stseen nii hea, et see kasvas kahekordseks.
Saime lohest kaks korda rohkem võtteid.
Ma võin teile öelda, et iga võte lohest on väga kallis.
See on nagu lohe omamine.
See stseen on väga dünaamiline.
Filmisime seda väga sarnaselt
Darklyni stseeniga vahetult enne ta põletamist.
Kui Meresuits lähenes Addamile, lõpetasime stseeni,
jättes publiku mõtlema, mis edasi saab.
Subtiitrid tõlkinud: Laura Suursepp