Ceo dan sam leteo na Modroviji.
Postoji mogućnost da sve pođe naopako, ali nije. I neće.
Dobro zdravlje i bezbednost u Kući zmaja.
Mislite da su se izvukli?
Bila sam srećna da sve gledam iz prve ruke.
Spremni smo za sve što nam spreme.
Ja sam Targarjen, dušo. Znaš?
KAKO JE GRAĐENA KUĆA ZMAJA
Kad sam iz scenarija shvatio da mi je Padi u dve scene...
Bio sam oduševljen.
Jesi li ti to rekao?
"Naslednik na dan."
Volim Padija, zaista. Mnogo mi nedostaje.
Nedostaje mi to što je doneo seriji, a i na set,
stvari koje ne vidite na kameri.
Slikao si? Divno. - Hvala.
SNOVI SE OSTVARUJU
Rajan je nagovestio da se vraćam. "Kako ćete to da izdevedete?"
Prvog dana kad sam došao na set. bilo je ljudi
koji su, kad sam došao, bili...
Osećala se reakcija: "Kralj je ovde, kralj je ovde."
Bilo je zaista čudno.
Vidite džinovske statue...
Mrtav si, sad si samo džinovski duborez.
Prošao sam pored njega 20 puta,
onda sam ga spazio i rekao...
Pričao sam ženi o tome.
Rekla je: "Fantastično. Možemo li da je dobijemo?"
Rekao sam: "Ne.
Ne možemo da je stavimo u baštu, vidi se iz svemira."
Ako ne napravimo malu verziju,
onda nemamo brz način da ispravimo greške.
Kad dođe do veće verzije, znamo šta da radimo.
Iako je glavni vajar savršeno pogodio sličnost,
a pričamo o radu na komadu polistirena od 4 sa 4 metra,
nije lako postići sličnost.
Mnogo je teže kad mora da liči na nekog.
Lako je postići sve crte nečijeg lica
a da istovremeno i ne liči na njega.
Divno je osećati ponos zbog nečega na čemu si radio.
Demonovi snovi su zanimljiv aspekt ove sezone.
Mislim da je za obojicu, i Padija i Meta, bilo važno
da zasnuju snove na realnosti.
U drugom snu u kome naiđe na Viserisa
koji oplakuje kraljicu Emu i njihovog sina
nakon tragičnog carskog reza u prvoj sezoni.
Zašto je moj sin umotan u rite?
To je scena, zar ne? - Da.
Zato što set Tihih Sestara ima zid od sveća,
izazov za Umetničko odeljenje
je to što su stalno morale da gore, ali bi onda dogorele.
Došli smo ujutro i Vanja je rekao:
"Sveće moraju da gore ceo dan jer ih koristim za osvetljenje."
"Moram da držim sveće upaljenim ceo dan?"
Vanja je rekao: "Da."
Mogli smo da radimo samo s upaljenim svećama.
Nismo mogli da odlučujemo ništa bez upaljenih svih sveća.
Koliko sveća.
Mislim da u celoj Engleskoj nije ostala sveća
nakon što je naša serija protutnjala kao pošast za sveće.
Nisam bio nervozan jer sam znao da sam u dobrim rukama.
U poređenju s drugim vatrometima koje smo radili,
ovo deluje vrlo bezbedno.
Vidi, prokleti naslednik...
Čuvaj kosu.
DIGNIMO POBUNU
Bili smo u Kaseresu, na lokaciji kraljevske septe,
sa čije se prednje strane spuštaju strme stepenice.
Rikard Torn izvodi Alisent iz septe,
izlaze napolje pred veliku rulju.
Jedna od najizazovnijih scena.
Petnaest do 20 konja, 180 statista, dan i po snimanja...
I zalazak sunca.
Meni su u oči upale strast, energija i ljubav
s kojom je umetnički sektor radio.
Stvarno su ovo shvatili ozbiljno,
stvarno žele da uđu u lik, da vam pruže sto posto.
Tražimo da stvore pričice u okviru scene,
u kojoj se otimaju za hranu,
vode razgovore, jure na sve strane.
Jedna od prvih odluka za scenu pobune
bila je da želimo da je snimamo u dokumentarnom stilu.
Kao da smo novinari skriveni u rulji
s ručnim kamerama i velikim objektivima,
što smo samo tako i mogli jer su koordinacija kaskadera
i upravljanje ruljom bili tako realistični
da smo mogli da koristimo taj pristup.
Želeli smo da snimamo sa što je više moguće kamera
kako bi zaista mogla da trči niz stepenice i sve radi u kontinuitetu
a da je mi ne prekidamo zbog različitih uglova i snimaka.
Andrej je želeo da vidi da izgladneli meštani gađaju Alisent ribom.
Naravno, ne dobrom ribom, jer bi takva bila pojedena.
Brinuli smo koliko ćemo puta pokušati da gađamo Oliviju ribom.
Iako je bila rekvizit, i dalje je bila gadna.
Pomešali smo celuloznu gumu sa rozikasto-sivom sluzi.
Zatim smo zadužili kaskadera da baca ribu.
Olivija, koja je ne samo sjajna glumica,
već vrlo darežljiva u svojoj glumi,
rekla je: "Samo me udari ribom. Dobro je, da ne snimamo više puta."
Uzgred, osoba koja je bacila ribu bila je profesionalni igrač kriketa.
Glava mi se okrenula za 360 stepeni. Ne šalim se.
Snimili smo jedan pogodak ribom i pomislio sam "bilo je sjajno".
Ali Andriju nije bilo dovoljno savršeno, moralo je da se ponovi.
Drugi pogodak je bio vrlo ljigav i sočan.
Uspeli smo. Isplatilo se.
Ceo dan su trčali niz stepenice.
"Koliko puta ćemo trčati niz stepenice?"
Toliko puta smo išli uz i niz te stepenice, po vrućini, u toj haljini.
Ima deo u kome Olivija na kraju pada niz stepenice
i bilo je planirano da padne napred, na dušek.
Rauli je rekao: "Padni". "Ali trčim niz stepenice".
Rekla je: "Bićeš dobro, padni." "Pa dobro."
Stavili smo joj dobre štitnike i zaista je uverljivo pala.
Ako ne uspe kao glumica, može da radi kod nas.
Bilo je dobro.
Na sredini scene, jedan starac traži hranu,
glumi ga iskusni kaskader Teri Kejd.
Ima preko 70 godina i još glumi.
On ščepa Alisent
a jedan od gardista mu odseče ruku.
To je okidač da rulja eksplodira i pomahnita.
Odeljenje maski nam je dalo ruku,
iskoristili smo je za kadar pada šake na tlo.
Uradili smo kadar s plavim rukavom,
kadar u kome Teri fizički grabi Oliviju
i snimili mač koji pada ali naravno staje pred Terijevom rukom.
Akcija!
Morate da radite kombinaciju kadrova
radi stvaranja konačnog efekta za tako nešto.
Tip kome odsecaju ruku zauzima ovoliko u scenariju,
trošite puno snimajućih sati na vrlo kratak trenutak.
Baš je brzo eskaliralo. Neko je ostao bez ruke.
Bilo je zabavno. Gledala bih Fiju, obe smo trčale,
imala je ogroman osmeh na licu.
Bile smo pune adrenalina, skoro kao na rolerkosteru.
Svaki put bih poverovala da je stvarno,
mislim da bih se, da sam stala, saplela.
Bilo je vrlo strašno.
Ali ne radim scene trčanja u serijama često,
pa je bilo zaista zabavno.
Mali je lažov
Maske, kaskaderi, Olivijin doprinos,
zaista dobar timski rad.
Doživite sve emocije u danu kao režiser.
Uz malo sreće, na kraju osetite olakšanje ili zadovoljstvo.
Na kraju je to definitivno bio osećaj.
Narode, napravićemo pauzu za ručak, hvala.
SREBRNA KOSA, ŠTA ME BRIGA
Alin i Adam od Korita, Korlisova kopilad.
Imaju različite stavove o Korlisu.
Alin ima krv Targarjena.
Srebrnu kosu
koju mora da brije svakog dana da je niko ne bi prepoznao.
Izazov je da čovek može da se obrije samo jednom
i onda čekamo mesecima da kosa ponovo izraste.
Sećam se da sam čitao scenu i pitao se, kako to da izvedemo?
Kad sam pročitala scenario,
pomislila sam: "Moraće... ma kako ovo da izvedemo?"
Scena šišanja s Alinom od Korita
verovatno je jedna od najnezgodnijih u ovoj epizodi.
Imali smo podjednak broj sastanaka o pobuni u Španiji
i o frizuri.
Tim za frizuru i šminku je na višem nivou.
Došli su na super ideju
da mi glavu naprskaju belom kosom.
Držala bi se na krajevima.
Imali smo tupu britvu koja mi je omogućavala da je skinem s vodom
i to izgleda neverovatno.
Završili smo s dublerom iz odeljenja za maske
koji je odgovarao Abubakaru i kosi.
Imali smo Stefa, našeg divnog člana ekipe,
koji je šetao i gledao svoja posla.
Skenirao ga je Valdo za jednog od pacolovaca.
Kad god vidite nekog da ošiša kosu, on je dubler.
U životu nisam morao da obrijem kosu.
Ali Alin to religiozno radi svakog dana,
pa je to moralo da izgleda kao ritualni čin.
Čak smo doveli berberina da nam kaže kako da pravilno brijamo glavu.
Pretpostavljam da će oštrica biti vlažna.
Nakvasiću oštricu pa spuštati...
Ne, nakvasiš kosu.
Nakvasim kosu. Znači, kosa će biti mokra.
Imao sam prave ljude oko sebe da mi to kažu,
pa nisam morao da razmišljam o tom činu.
Samo je trebalo da mislim na scenu i to što radim.
Sa Abua prelazimo na Stefov krupni plan,
pa koristimo Marka kao ruku za rez.
Upotrebili smo četiri osobe za postizanje jednog izgleda.
Mislim da posle ovoga neću moći da idem s ispruženim rukama
jer će svi primetiti i reći: "Hej, to su one ruke."
Čak sam i ja, kao Klinton,
ptiao: " Zašto bi brijao tu divnu srebrnu kosu?"
Da ja imam takvu kosu, pokazivao bih je.
Ispravite se. - Da, dobićeš...
Budi ponosan.
SER STEFON VARNICA
Renira, u očaju da dobije jahače zmajeva,
kopa po arhivi u valirijskom hramu
i nalazi da je linija Darklina povezana s precima Targarjena.
Zato misli da je dobra ideja
da Darklina upari sa Modrovijom.
Imam osećaj da Modroviji nedostaje jahač.
Zato Renira koristi tu ideju da je možda usamljen
da mu kao pratioca da ser Stefona Darklina,
koji postaje ser Stefon Varnica.
Pećina sa zmajevima je prošla kroz brojne procese
u smislu stvaranja pravog prostora, prave visine krana,
montiranja pravog sistema za izvlačenje kako bismo koristili vatru.
Tehnički i logistički je tu bilo mnogo posla.
Zmajište je velika mreža pećina.
Šta je povezuje sa ljudskim prostorom na Zmajkamenu?
Ta struktura bi mogla da postoji u pećini
i zmajevi bi joj prilazili.
Set koji je napravio Džim Klej je na visini od 5 metara od tla.
Svi su se na početku pitali zašto je tako visok,
a kad stanete na njega jasno vam je zašto je tako napravljen.
Zastrašujuće je.
Bio je tako visoko da smo morali da brinemo ne samo zbog vatre,
već i da niko ne padne s postolja.
Ovo je prvi put da Renira pokuša tako nešto,
nismo znali šta će se desiti Darklinu.
Ideja je da budemo šokirani i iznenađeni njegovom smrću
kao što bi i Renira.
Šta mislite, liči li ovo na mene? Mislite da...
Mislim da je nos...
Možda je ovde malo veći.
Maska pruža zaštitu kaskaderu,
što znači debeo silikon,
a to znači da nikad nećemo uspeti da ne izgleda
kao osoba koju nisu napale pčele.
Najbolja imitacija Majkla Majersa.
Iskreno, kad se jednom zapali,
svesni ste samo da ima crnu kosu i dva uveta.
Ostalo je prepušteno mašti.
U 8. sezoni Igre prestola naučili smo da s maskom
izgleda kao da imate masku protiv požara, jer vas silikon štiti.
Ove godine smo rekli: "Znam šta ćemo.
Pretpostavićemo da su ljudi prvo potpuno obavijeni vatrom,
biće opečeni i bez kose."
Rekli smo Voldovom timu da napravi maske koje prekrivaju uši,
je ruši uvek izgore kad radite spaljivanje bez maske,
zatim se spuštaju niz vrat
tako da imamo zapaljene ljude bez maske,
što je bilo inovativno za nas.
Vatra! Akcija!
Mislim da je već... Nož je već tu. Tako.
To je maska na maski.
Morali smo da stavimo vrat na prvu.
S cevi koja se spušta niz leđa,
do dna pantalona gde je pumpa, pa kad gori,
mora da nađe mesto, poseče ga i padne na pod
da sve pokulja.
To je bio Levin. Još jedan deo za nas,
a Levin mora da pogodi sva mesta dok gori.
Jer ne vidi šta radi.
Da, maska zove Levina.
Levine, dobro si? - Sve u redu?
Misleći da sam spemna na većinu toga,
kad sam gledala ovo, mislila sam:
"Ispada da u stvari ne želim da gorim."
Obezbedili smo gel za vatru. Napravili smo ga sami.
Gotovo je kao zaštita. Imaju svoju zaštitu.
Samo gornji sloj gori, ne kostim.
Stavili su gel ispod, a onda i preko kostima.
Onda su ih Specijalni efekti naprskali alkoholom i buknuli su,
Palimo ih bacačem plamena. To je strašno.
Koristimo podijum 1, koji je u suštini prah, kao polen.
Palimo ga u isto vreme
i gori vrlo čisto, vrlo žuto i vrlo ograničeno.
Ne smeš da paničiš. To ne izgleda dobro.
Moraš da budeš pozitivan, u stilu:
"Da, biće super. Biću dobro."
To je nečuveno. Nečuveno je politi nekog zapaljenim gasom.
Zar ne? Ali moraš da isplaniraš, da izgradiš,
da pokažeš Rauliju. Oblačili smo lutke,
postavljali ih, pokazivali kako gore,
svidelo bi mu se ili ne bi...
Onda smo prelazili na prave ljude. - Akcija!
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest.
Sedam, osam, devet, deset.
Gasi, gasi!
Moraš da budeš pažljiv kada gasiš ljude.
Možeš da oduvaš zapaljene stvari s njih na druge ljude.
Ako ih ne ugasiš, goreće mnogo duže.
Prekrivamo ih hladnim peškirima i slično.
Da ih rashladimo.
Ako urade ovo, znamo da je dobro.
Definitivno neću skoro postati kaskader.
Ludilo. Ovde sam osećao vrelinu.
Pali!
Uvek je bolje raditi stvari pred kamerom.
Vatra je jedna od njih,
zbog toga kako reaguje na vetar i pokret zaista je teško...
Mislim da još nije ubedljivo generisati je kompjuterski,
svakako ne sasvim.
Možete je pojačati, ali ne možete da zamenite pravi plamen, ne još.
Možda za 20 godina nećemo više paliti ljude,
ali sada, hvala bogu, to možemo bolje.
Čvrst momak. - Hvala, Leve. Sjajno.
SPRŽI IH AKO IH UHVATIŠ
Adam ide kući nakon dana provedenog u ribolovu
i tu je scena jurnjave između njega i Modrovije.
Gledaš storibord i misliš: "To nije tako loše."
Onda pomisliš: "Čekaj, još traje. O, još uvek...
Kadar još traje. Kadar još traje."
Kao i uvek, planiramo trasu. Kako pozadina izgleda?
Često je trasa najneprijatnija
ili nezgodna za glumca.
Klinton je fantastičan glumac i atleta, sam je radio sve kaskaderske scene.
Obezbedili smo mu dublera, rekao je: "Neka, ja ću."
Kad glumac sam radi kaskaderske scene, ja sam za monitorom i...
Klinton je bio oduševljen, u odličnoj je formi.
Pokušali smo duge scene i dugu koreografiju,
i da neko to ponavlja nekoliko puta, da trči uzbrdo,
nizbrdo... to je mogao samo on.
Ne znam kako bismo to uradili s nekim drugim.
I svaki put je to rado radio.
Ta scena sa Modrovijom je za mene bila ostvarenje sna.
Šta svi kao deca zamišljamo
dok se igramo i pretvaramo?
Uvek zmaja.
Na kraju imamo deo kada pada niz stenu.
To je prava stena koju smo prekrili s lažnom gumom.
Sjajno je odradio posao. Uvek je bolje kad je pred kamerama prava osoba.
Vizuelni efekti pokrivaju zmaja.
Onda smo ga podigli na dron,
snimali sa drona kako trči kroz šumu, pratimo ga,
zatim su topovi za beton ispaljivali šljunak i granje
Akcija!
Imamo i fizičke efekte.
Kad zmaj prođe kroz granje, imamo nešto da proleti kroz kadar,
pa se ne oslanjamo u potpunosti na digitalne efekte.
Kada se zmaj suoči sa Klintonom,
tada uvodimo VFX efekte i dobijamo trenutak kada se
Klinton i zmaj nađu lice u lice.
Kad smo radili storibord sekvence, previzuelizaciju i budžet,
rekli smo: "Velika je". Onda smo je snimili.
Ispalo je začuđujuće dobro.
Kad smo je završili, bilo je tako dobro da je scena bila duplo veća.
Imali smo duplo više kadrova zmaja.
Mogu da vam kažem da je svaki kadar sa zmajem vrlo skup.
Kao da imate zmaja.
Scena je neverovatno dinamična.
Snimali smo je na vrlo sličan način
kao scenu s Darklinom pre nego što je izgoreo.
U trenutku kad Modrovija prilazi Adamu, tu pravimo rez...
ostavljamo gledaoce da se pitaju šta je sledeće.
Prevod: Aleksandra Rajković