Jag sprang hela dagen med Havsrök.
Allt kan gå fel, men det gör det inte.
"House of the Dragon" har bra säkerhetsrutiner.
Att de kom undan med det!
Jag hade sån tur som fick se det själv.
Vi är redo för allt de hittar på.
Jag är en Targaryen, baby.
När jag insåg att Paddy var med i två av mina scener blev jag jätteglad.
Sa du så? "Arvinge för en dag."
Jag älskar Paddy och saknar honom.
Jag saknar det han tillförde serien och inspelningen - sånt man inte ser.
Har du fått dina bilder?
DRÖMMAR BESANNAS
Ryan antydde att jag skulle vara med igen. Jag tänkte: "Hur ska du lyckas med det?"
När jag kom till inspelningen var det faktiskt folk-
som liksom reagerade: "Kungen är här!" Det var rätt märkligt.
Och att se statyerna... Nu när man är död är man en jätteträskulptur.
Jag hade gått förbi den tjugo gånger när jag plötsligt fick syn på den.
Jag berättade för min fru om den. Hon sa: "Fantastiskt. Kan vi få den?"
"Nej", sa jag. "Om vi hade den på tomten skulle man fan se den från rymden."
Om vi inte gör en liten version-
får vi inget snabbt sätt att rätta till våra misstag.
När vi gör den stora versionen vet vi hur vi ska göra.
Vår skulptör lyckades perfekt med likheten-
men med ett fyra gånger fyra meter stort polystyrenstycke-
är det inte lätt att få till likheten.
Det är mycket svårare när det ska likna nån.
Även om alla ansiktsdrag stämmer kan det ändå bli olikt.
Så det var kul att känna sig stolt över nåt man har jobbat med.
Daemons drömmar är en intressant aspekt av den här säsongen.
Det var viktigt för både Paddy och Matt att förankra drömmarna i verkligheten.
I den andra drömmen möter han Viserys-
som sörjer drottning Aemma och deras son-
efter det tragiska kejsarsnittet i säsong ett.
Varför är min son inslagen i skitpapper?
Perfekt, va?
Scenen hos de tysta systrarna har en vägg med levande ljus-
så utmaningen var att hålla alla ljus tända trots att de brann ner.
På morgonen sa Vanja:
"Ljusen måste brinna hela dagen, för de är min ljuskälla."
"Måste ljusen brinna hela dagen?" Och Vanja bara: "Ja."
Vi kunde bara jobba när alla ljus brann. Först då kunde vi ta några beslut.
Det var så många ljus. Jag fattar inte att det finns stearinljus kvar i England-
efter att vår serie drog fram.
Jag visste att jag var i goda händer.
Jämfört med vissa fyrverkerier vi har gjort kändes det säkert.
- Allt jävla hår bara... - Akta håret.
VI STARTAR ETT UPPLOPP
Vi var i Cáceres och filmade exteriören med septen som har en brant trappa.
Rickard Thorne hämtar Alicent från septen och de möter en stor folkmassa.
Det var en svår scen.
15-20 hästar, 180 statister och en och en halv dag för inspelning.
Och så går solen ner.
Jag slogs av passionen, energin och kärleken hos statisterna.
De tar det på stort allvar och vill verkligen ge allt.
Vi ber dem skapa små historier inom scenen när de bråkar om mat-
samtalar eller springer åt olika håll.
Ett tidigt beslut med upploppsscenen var att filma den som en dokumentär.
Som om vi var reportrar i folkmassan med handhållna kameror-
vilket var möjligt på grund av att stuntkoordineringen var så realistisk-
att vi kunde göra på det sättet. Vi ville använda så många kameror som möjligt-
så att hon kunde springa ner för trappan i ett svep-
utan att vi avbröt henne för att hitta olika vinklar.
Andrij ville se Alicent få fiskar kastade på sig av de svältande.
Därför kunde det inte vara ätlig fisk.
Vi undrade hur mycket fisk vi kunde kasta på Olivia.
Den var rekvisita, men ändå äcklig.
Vi blandade metylcellulosa till en rosagrå sörja.
Vi hade en särskild stuntman som fiskkastare.
Olivia som inte bara är en fantastisk skådis utan också väldigt generös sa:
"Kasta fisk, bara. Det är ingen fara."
Personen som kastade fisk var förresten ett före detta cricketproffs.
När jag säger att mitt huvud snurrade runt ett helt varv - då skojar jag inte.
Vi fick en fiskträff och jag tänkte: "Det var toppen."
Men Andrij tyckte inte att den var perfekt och ville ta om.
Den andra träffen var riktigt slemmig, så det var värt det.
De sprang i trappan hela dagen. "Hur många tagningar krävs det?"
Vi sprang så mycket i trapporna i värmen och i klänning.
Olivia trillar i trappan på slutet.
Det var planerat att hon skulle landa på en matta.
Rowley sa: "Ramla bara." Jag sa: "Men jag springer i trappan."
"Det är ingen fara. Ramla bara."
Hon fick knäskydd och ramlade på ett övertygande sätt.
Om skådespeleriet inte funkar kan hon jobba för oss.
Det gick bra.
I mitten av sekvensen är det en äldre man som tigger mat-
och som spelas av stuntveteranen Terry Cade.
Han är i 70-årsåldern och jobbar fortfarande.
Han tar tag i Alicent och får handen avhuggen av en kungsvakt.
Det är då folkmassan blir rasande.
Protesteamet gav oss armen som vi använde när den landar på marken.
Vi gjorde en tagning med en blå ärm och en där Terry grep tag i Olivia.
Sen filmade vi svärdshugget precis intill Terrys arm.
Tagning!
Det behövs flera tagningar för att åstadkomma en sån effekt.
"En kille får armen avhuggen" är kort i manuset men tar många timmar att filma.
Det spårade ur jävligt snabbt, va? Nån blev av med armen.
Det var kul. Jag tittade på Phia när vi sprang, och hon log brett.
Vi fick en adrenalinkick som i en berg och dal-bana.
Det kändes verkligt. Om jag hade stannat skulle jag nog ha blivit nedtrampad.
Det var rätt otäckt.
Men jag får inte springa runt så mycket i serien, så det var riktigt kul.
Protesen, stunten, Olivias insats - det var ett lyckat lagarbete.
Man går igenom alla känslor som regissör.
Förhoppningsvis går man därifrån lättad eller nöjd.
Det kändes definitivt så efteråt.
Okej, nu tar vi lunchrast. Tack!
SILVERHÅR, INGEN TÅR
Alyn och Addam av Hull, Corlys oäkta söner, har olika inställning till Corlys.
Alyn är den som har Targaryenblodet och silverhåret som han måste raka varje dag-
så att ingen ser det.
Man kan bara raka sig en gång, och sen måste man vänta på att håret växer ut.
Jag läste manuset och tänkte: "Hur löser de det här?"
När jag läste det tänkte jag: "Hur ska vi få det här att fungera?"
Hårscenen med Alyn av Hull var nog en av de krångligaste i avsnittet.
Vi hade nog lika många möten om upploppet som om rakningen.
Hår- och sminkteamet är otroligt.
De kom på den häftiga idén att spreja vitt hår på mitt huvud-
så att det fastnade.
Sen kunde jag skrapa av det med en slö rakkniv, och det ser fantastiskt ut.
Vi hade en stand-in från rekvisitateamet-
som passade bra med Abubakar och håret.
Vi hade Stef i filmteamet som bara gick runt och jobbade med sitt.
Jag tror att han skannades av Waldo som en av råttfångarna.
När man ser nån klippa sitt hår är det en stand-in.
Jag har aldrig behövt raka huvudet, men det är nåt som Alyn har gjort varenda dag-
så jag behövde få det att se ut som en ritual.
En barberare visade hur man rakar huvudet.
Jag tänker mig att rakkniven är våt.
- Doppar jag den och tar upp den igen? - Nej, du blöter håret.
Eftersom jag hade folk som berättade det behövde jag inte tänka på hur man gör.
Jag behövde bara tänka på scenen.
Vi klipper från Abu till en närbild på Stef.
Sen har vi Marks hand med rakkniven.
Så det behövdes fyra personer samtidigt.
Efter det här kan jag inte visa mina händer.
Alla kommer att känna igen dem.
Jag tänker själv: "Varför vill du raka av det där vackra silverhåret?"
Jag hade visat det varje dag.
Sträck på dig. Var stolt!
SER STEFFON SPARKLYN
Rhaenyra vill desperat ha en drakryttare och söker i det valyriska templets arkiv.
Hon får veta att huset Darklyn och huset Targaryen delar härkomst-
och tänker därför att en Darklyn kan bli Havsröks ryttare.
Vi tänker att Havsrök saknar en ryttare.
Rhaenyra misstänker att han känner sig ensam-
och vill ge honom ser Steffon Darklyn som blir ser Steffon Sparklyn.
Drakbergsgrottan krävde mycket arbete-
för att få rätt rymd, rätt höjd och rätt utsug så att vi kunde jobba med eld.
Tekniskt och logistiskt var det mycket arbete.
Drakberget består av grottor. Hur bygger man ihop det med människornas del?
Bryggan skulle kunna finnas i grottan så att drakarna kan nå upp till den.
Scenografin som Jim Clay byggde är fem meter hög.
Alla undrade varför den var så hög-
men när man står på den fattar man varför: Det är läskigt.
Eftersom den var så hög fick vi tänka både på brandfaran-
och på risken att falla ner.
Det var Rhaenyras första försök, och vi visste inte hur det skulle gå för Darklyn.
Tanken var att bli lika chockad av hans död som Rhaenyra.
Vad sägs om likheten med mig?
Näsan blev bra. Den kanske är lite större där.
En stuntmask ger ett skydd åt stuntmannen men lägger till ett silikonlager-
vilket gör det omöjligt att inte se ut som om man blivit anfallen av bin.
En perfekt Michael Myers-imitation.
Men när han börjar brinna tänker man bara på att han har svart hår och två öron.
Resten tar fantasin hand om.
I säsong åtta av "Game of Thrones" märkte vi att en silikonmask är som en brandmask.
I år tänkte vi att folk redan har slukats av lågorna-
så att håret har bränts bort.
Waldos team fick göra masker som täckte öronen-
för det är där man bränner sig när man inte har mask.
Och så går de runt nacken, så att folk kan brinna utan mask och ändå stå upp.
Det var lite innovativt.
Och så kommer kniven så här.
Det var protes på protes. Vi fick sätta på halsen först-
med slangen till såret längs ryggen ner till en pump.
Medan han brinner måste han hitta märket, skära och falla ner på golvet-
och då sprutar blodet.
Levin var tvungen att hitta rätt märken samtidigt som han brann.
För han ser förstås inget. Så det var bra jobbat av Levin.
Gick det bra, Levin?
Jag trodde att jag var med på det mesta, men när jag såg det tänkte jag:
"Jag vill faktiskt inte brinna."
Vi tillverkar själva brandgelen.
Det är nästan som ett skydd. Det yttersta lagret brinner i stället för kläderna.
De sätter gelen under och över kläderna.
Sen stryker specialeffektteamet på isopropanol och alkohol.
Vi tänder på med en eldkastare. Det är otäckt.
Den sprutar ut ett slags pulver som antänds på samma gång.
Det blir en klar, gul låga som är mycket avgränsad.
Man får inte gripas av panik. Man måste vara positiv.
"Det kommer att bli toppen!"
Det känns bara fel att spruta brinnande gas på nån.
Eller hur? Men man måste planera, bygga och visa för Rowley.
Vi har dockor som vi klär på så att vi kan visa hur de brinner-
och så gillar han det eller inte. Sen går vi vidare till människor.
Ett, två, tre, fyra, fem, sex-
sju, åtta, nio, tio!
Släck, släck!
Man måste vara noga när man släcker, för man kan blåsa nåt brinnande på andra.
Om de inte släcks brinner de länge.
Sen lägger vi på kalla handdukar för att kyla dem.
Då vet vi att de klarar sig.
Jag tänker inte bli stuntman.
Det är galet. Jag kände hettan därifrån.
- Tänd på! - Det ser alltid bättre ut filmat.
Eld reagerar på vind och rörelser-
så det är svårt att få det att se övertygande ut i en datoranimation.
Åtminstone inte i sin helhet.
Man kan bättra på elden men inte ersätta riktiga lågor än.
Om 20 år kanske vi inte behöver tända eld på folk, men just nu är vi bättre på det.
Det var strålande, Lev.
HAVSRÖK DEM OM DU HAR DEM
När Addam är på väg hem efter att ha fiskat-
kommer en jaktscen med honom och Havsrök.
I storyboarden ser den inte så farlig ut.
Men sen bara fortsätter och fortsätter den.
Vi planerar vägen utifrån hur bakgrunden ser ut.
Ofta blir det den besvärligaste vägen.
Clinton är en fantastisk skådespelare, och han gjorde alla sina stunt.
Vi erbjöd en stuntman, men han ville göra det.
När skådespelare vill göra sina egna stunt tittar jag så här...
Clinton var så spännande och i så bra form.
Vi hade långa tagningar och en lång koreografi.
Att flera gånger springa uppför backen och sen ner - det hade bara han klarat.
Med en annan skådespelare hade det inte gått, men han gjorde det gärna.
Att filma scenen med Havsrök var en dröm för mig.
Vad fantiserar vi om som barn när vi leker? Det är alltid drakar.
I slutet ramlar han ner från en bergvägg.
Det är en riktig bergvägg som vi täckte med gummi.
Han var toppen. Det blir alltid bättre med skådespelaren själv.
Draken lades in av VFX-teamet.
Vi filmade honom med en drönare som följde efter när han sprang genom skogen.
Sen hade vi några kanoner som sköt ut bråte och grenar.
Så vi hade vissa fysiska effekter.
När draken dunsade ner hade vi nåt att skjuta ut-
så att vi inte bara skulle använda digitala effekter.
När draken står ansikte mot ansikte med Clinton-
kom VFX in igen, så att vi fick ett ögonblick när Clinton och draken möts.
När vi var klara med storyboard och budget insåg vi att det var en stor scen.
Att filma den gick strålande.
I postproduktionen blev den så bra att den blev dubbelt så lång.
Och varje drakscen är mycket dyr. Det är som att äga en drake.
Scenen är otroligt dynamisk. Vi filmade den på samma sätt-
som scenen med Darklyn innan han brändes.
När Havsrök når fram till Addam bryter vi...
...så att publiken inte vet vad som ska hända.
Översättning: Erik Swahn