Kas, pie velna, tas?
Tev jāmaksā par nodarīto.
Un ko esmu nodarījusi?
Veltījusi savu dzīvi ļaunuma iznīdēšanai?
Draudu likvidēšanai? Šīs valsts aizsargāšanai?
To tu vari stāstīt pārējiem darbiniekiem.
- Ko? - Tu mūs upurē.
Tu mūs izmet kā nederīgus.
Tu veic nelegālas operācijas,
un tu likvidē ikvienu, kuru uzskati par apdraudējumu, ieskaitot savējos.
Nu tu esi sasodītais žēlastības eņģelis.
Tie vīrieši un sievietes tev uzticas.
Vai tu dzirdi, ko tu runā?
Kā, tavuprāt, šis notiek?
Informatori tiek aizvākti. Labie mirst.
Tā ir brīvības maksa, mazais.
Mēs to dabūjām.
Ko jūs abi plānojāt darīt?
Ko? Nozagt Arhīvu, palaist atklātībā?
Jums nešķita, ka klasificēšu jūs kā nodevējus?
Patiesībai ir nozīme.
- Es nosaku, kas ir patiesība. - To mēs zinām.
Mums nav par patiesību jāpārliecina pasaule.
Mums tikai jāpārliecina viņi.
Aiziet, aiziet!
- Uz priekšu! - Ei!
Atpakaļ!
Aiziet, aiziet!
- Ei! - Zemē!
Džaka, tu atceries patriotiskos vīriešus un sievietes,
kas veido tavu slepeno programmu, jā?
Protams, ka atceries.
Tu esi viņus izvietojusi pa visu pasauli, lai veic tavus uzdevumus, jā?
Nu, es ar viņiem sazinājos,
padalījos tajā, ko uzzināju tavā Arhīvā,
un viņi gribēja zināt vairāk.
Tāpēc es ataicināju viņus šurp apspriest tās detaļas ar tevi.
Skat, ko esi izdarījis.
To, ko mēs viņam mācījām.
Izdomāt plānu, pieņemt grūtības.
Mēs tevi atvilinājām šurp, lai visi varat parunāt aci pret aci.
Redzi, kā tu vari iedomāties, taviem informatoriem ir daudz jautājumu.
Par civiliedzīvotāju nāvēm, uzraudzības trūkumu,
bet vissvarīgākais - kā tādus darbiniekus kā viņi likvidē.
Kā mirst labi cilvēki.
Tu esi man atņēmusi un iznīcinājusi visu, ko es mīlēju un kam ticēju.
Un, pateicoties tam, mūsu valsts ir drošāka.
Varbūt. Varbūt tā nav.
Bet patiesība ir svarīga, un tā tiks atklāta.
Augšuplādēšu šo nacionālās izlūkošanas direktoram.
Tava programma ir galā.
Tu tiešām to sauc par uzvaru?
Nē.
Tas ir traģiski.
Es tev uzticējos.
Es būtu darījusi visu, ko tu liec.
Man nekad nešķita, ka man būs jākļūst par briesmoni, kā tev, lai tevi sakautu.
Sidnij.
Tev ne par ko nevajadzēja kļūt.
Tu vienmēr esi bijusi briesmone.
SVEICAM FĒRBENKSĀ
CENTRĀLĀ IZLŪKOŠANAS PĀRVALDE
Džeina, esam ceļā, 10 km uz D no Vilovkrīkas.
Sapratu. Dispečers runā ar poličiem. Tūlīt pie jums brauks brigādes.
Pajautā, vai viņi ko redz.
Ģeoloģijas aģentūra dabūja kādu videoplūsmu?
Nē, bet FAA pilots reģionā izvadājis pastu.
Viņš apstiprināja, ka uz dienvidiem no Nenanas dambja kaut kas notiek.
Vismaz četri džipi, ducis līķu, varbūt vairāk.
Labi, dabū brigādes!
Lai piebrauc klusu. Mums nav ne jausmas, ar ko būs darīšana.
Sapratu.
Mēs ar tevi, Hač, pieliksim tam šodien punktu, jā?
Velns, jā, tā būs.
Jā. Jā, es upurēju dažas dzīvības, lai glābtu miljonus.
Vai, veicot misiju, nedarāt visu nepieciešamo
mērķa sasniegšanai?
Jūs izpludināt robežas!
Es jūs nenosodu. Man vienalga, ko jūs darāt uz vietas.
Bet, pirms jūs apšaubāt manu uzticamību,
mirkli pārdomājiet visu labo, ko esam kopā darījuši.
Amerika ir Amerika, pateicoties mums!
Es nekā nekaitētu šai programmai…
un es tiešām nekad tīši nedarītu neko, lai kaitētu kādam no jums.
Bet, ja mani jāpataisa par nelieti…
lūdzu, lūdzu,
tad lai tas notiek ar troksni!
MEKLĒ KRĀTUVES IERĪCES
AUGŠUPLĀDĒ NO DISKA
Velns.
Ātrāk!
Nāc, Marks! Ejam!
Aizsegā! Neaizņemt radiosakarus!
Aiz manis! Skatīties ar abām acīm!
Labi, Marks, tu mani piesegsi. Gatavs?
- Kur tu iesi? - Pakaļ Havlokam, skaidrs? Gatavs?
- Jā. - Labi, tagad!
Ej!
Spēle beigusies, Sidnij!
Mums laiks aizmirst šo sviestu.
Sidnij?
Roberts ļāva noteikumiem liegt viņam paveikt diženas lietas,
bet mēs ar tevi, mīļā,
saprotam, ka līdzcietība ir greznība,
ko mēs vienkārši nevaram atļauties.
BEZSAISTĒ…
Bļāviens.
Maita tāda!
Ak dievs.
Kas notika?
Sidnij, runā ar mani! Tu esi ievainota. Kas tas bija?
- Kas notika? - Viņa ir sadurta.
Ak tu kungs. Cik dziļa brūce?
Dziļa.
- Līdz iekšām. - Dziļa.
Labi. Nāc. Ceļam viņu augšā. Nāc.
Nāc.
Marks!
- Marks! Uz kravas kasti. - Palīgā!
Atbrīvo! Atbrīvo!
Labi. Nu velns.
- Traki asiņo. - Aknas.
Jābūt asinsvadam. Jāgriež viņa vaļā.
Jāredz, kas skarts. Mums jāaptur asiņošana.
- Varat atnest ūdeni? Šķidrumu! Ātrāk! - Tūlīt.
Skaties. Skaties uz mani.
Līdz Koperriverai stunda.
- Marks. - Hili nav tuvāk.
Sazinies ar Fērbenksu. Cik ilgi šurp lidotu medikopters?
Jāzvana Koperriverai, lai brauc ātrie, lai sagatavo operāciju zāli.
Jā.
Ej.
Nē. Es nemūžam tevi nepametīšu.
Izmanto situāciju!
Pieņem grūtības!
Labi, draugi, mums viņa jāved. Labi? Mums viņa jāved, skaidrs?
Labi, mums jābrauc. Nāc. Es tevi turu. Nāc.
- Nāc. - Segas. Segas.
Jā, dabūjiet segas.
Es tevi mīlu.
- Es tevi mīlu. - Dodiet segas!
- Frenk. Frenk. - Labi, jā. Jā.
Mēs abi zinām, ka līdz Koperriverai viņa neizdzīvos.
Augšup pa upi, Soltkrīkā, ir denu ciemats.
Viņiem ir medicīniskās preces, ārsts.
- Labi, mēģini. - Labi.
Hačs pateiks, kur jābrauc, labi?
- Braucam. - Frenk.
Tu teici, ka arestēsi mani.
Diez vai tas notiks.
Vēl neizslēdz mani no spēles!
Labi? Brauciet.
Tu maitasga… Ei!
Piķis un zēvele!
Velns.
Dirsā!
Nolādēts.
Līvaj! Nekusties! Ne…
Nu velns.
Stāt!
Ko tu, Frenk, darīsi?
Nošausi mani? Nogalināsi?
Nekusties.
Frenk, es neesmu sliktais, tu zini.
Frenk, es teicu, ka mēs mainīsim pasauli.
Mēs to paveicām. Mēs atmaskojām Bredfordu.
Viss viņas samaitātais tīkls sabruks.
Un nu es tevi apcietināšu.
Kas to lai zina, ko vēl viņa plānoja, Frenk.
Cik daudz cilvēku būtu nogalināti.
Mēs to apturējām. Mēs viņus izglābām, Frenk.
Mēs. Tev ir jālaiž mani vaļā.
Es nedrīkstu to darīt. Es esmu maršals, un tu esi bēglis.
Mērķi neattaisno līdzekļus, Līvaj.
Miruši cilvēki. Tev par to jāatbild.
- Zemē! - Jāatbild?
Vai tu atbildēji, Frenk?
Tev ir kādi noslēpumi?
Kā ar to ieroci, ko atradu tavā mājā?
- Ko paslēpu, lai tevi aizsargātu. - Nē. Man jārīkojas pēc protokola.
Protokola?
Tici tam, ja gribi!
Vari izlikties, ka tā ir, bet tev ir izvēle, Frenk.
Tev būs jāizdara izvēle, kas ir pareizi un kas ir nepareizi.
Tu vari izglābt Sidniju vai arī apcietināt mani.
Tava izvēle.
Dirsā.
Dirsā!
Sveiki.
Te, zemāk, viņas kreisajā pusē.
Sasodīts.
Labi, mirklīti.
Labi.
Nevaru noklemmēt. Pagriez viņu uz manu pusi.
- Ātri. Ātri. - Tūlīt. Labi. Pacelt viņu?
- Labi, jā. Ātri. - Labi.
Stag, tu redzi?
Labi. Labi, lūgsimies, lai notur.
Šķiet, stāvoklis stabils. Neļaujiet viņai kustēties. Lai ir mierīga.
Dabūju.
Labi…
dezinficē viņu, izpilini vēl vienu sistēmu.
Kenaj, mīļum, aizej vēl pēc segām.
Kas notiek?
- Es nezinu. - Kā tas ir?
Nav labi.
Man…
- Man jāpaelpo svaigs gaiss. - Labi, ej.
Kā viņai ir?
Nav labi.
Viņai ir griezta brūce aknu vēnā.
Domājam, vārtu vēnā.
Ar spailēm noklemmēju, un mēs laižam fizioloģisko šķīdumu.
Šķidrums atjaunos asiņu apjomu un dabūs atkal augšā skābekļa līmeni,
bet viņai vajag kārtīgi pārliet asinis,
- pirms viņai sāksies hipoksija. - Un?
Un es nevaru to te izdarīt.
Skābekļa līmenis asinīs ir ap 90 un krītas.
Laikam ejot un viņai turpinot asiņot, tas skaitlis kritīsies.
Kad tas nokritīsies zem 80 %, tu viņu zaudēsi.
Ko darīsim?
Medikopters ir pārāk tālu. Un Koperriverā nevar asinis pārliet.
- Līdz Fērbenksai 90 minūtes? - Par ilgu.
Pat ja ceļi būtu tīri, kas būtu brīnums,
viņa neizdzīvotu.
Mums ir sniega mocis. Jābrauc pa taisno.
Ja mums pietiktu benzīna tik tālam ceļam, - varbūt.
Degviela nav piegādāta vairāk nekā nedēļu.
Jādabū viņa uz Fērbenksu.
Vienkārši sagatavosim viņu transportēšanai, labi?
Nez vai saprotat viņas ievainojuma smagumu.
Nu, es saprotu: ja viņa paliek te, tad mirst, jā?
Tik garu braucienu viņa nepārdzīvos.
Labi, ko tad? Labi, pasakiet man.
Nu, tā sieviete mirst.
Ja viņa nomirs, tā būs mūsu vaina, ja mēs ko neizgudrosim.
Proti, tā mēs darām, ne?
Sadarbojamies, apvienojam resursus, izdzīvojam.
Tāpēc…
Varbūt suņi?
Kapijam Vīveram ir seši haskiji. Var pavilkt tanku.
Pasauc viņu. Malacis. Pasauc.
Labi, aiziet. Darām to!
Frenk, negribu to teikt,
bet pat ar suņiem tev paveiksies, ja nebūs jāiebrauc sliedes.
- Tas bremzēs. - Hač, es neļaušu viņai nomirt.
Ja tikšu pāri kalnu pārejai, braukšu pa mežinieku Vecā ledāja taku.
Tā izvedīs pa taisno uz šosejas.
Dabū rokā Šāvēju Braunu. Viņš dzīvo tur netālu.
Saki, lai viņš ar savu vāģi gaida mūs takas galā.
Tā, varēsim braukt pa taisno uz Fērbenksu. Viņai viss labi?
Viņa kaut kā turas.
Jums būs jābrauc kā vējam.
Labi, dodamies.
Saliku mugursomu.
Paņem manu šauteni.
Paldies, Rif.
Paldies, vecīt.
Nu labi.
- Nu labi, Hač. - Kad šķērsosi pāreju, būs līdz ar nagiem.
- Kad mums kas bijis citādi, Hač? - Jā.
Varam braukt?
Nu labi.
Nu labi. Braucam. Nu labi.
Hut!
Aiziet! Hut! Hut!
Labi. Šāvēj, ceļam viņu mašīnā.
- Ne-e. Nu nē. Neņemšu viņu. - Ko?
Viņas dēļ ir miris Donijs, policiste Rīda un pārējie.
- Paklausies, labi? - Frenk, varbūt tev jāveic darbs,
bet es nepiedalīšos.
Vari mani morāli nosodīt,
bet man netraucēs gulēt doma, ka tā sieviete te manis dēļ nomira.
Tu stāvi tam pāri, Šāvēj. Beidz. Nu.
Tu zini labāk par jebkuru, ka likums man neliek palīdzēt.
Man nav šķitis, ka tevi interesētu noteikumi.
Bet, tā kā tomēr interesē,
varbūt sāksim ar neesošo mašīnas numurzīmi?
O, atsienies.
Paskatīsimies iekšā. Kas tev tur ir, a?
O, nu re.
Ei, automašīnā ir atvērts alkoholiskā dzēriena trauks.
Pārkāpums.
Nelikumīga drošības jostas izņemšana. Gana likumpārkāpumu, Šāvēj,
lai tavu auto konfiscētu līdz vilku sezonas beigām.
Bet tas tevi nesatrauks, ne? Jo bliezt tu spēj tikai viskiju.
Nolādēts, Frenk. Tad tā tas būs?
Tā tas ir, Šāvēj.
Nu liekam viņu iekšā.
Nāc.
Labi.
Parūpējies par suņiem!
FĒRBENKSAS PROVIDENSAS SLIMNĪCA
Brīvo sanitāru uz aptieku. Kail…
Lai esmu nolādēts.
- Jā. - Frenk, mēs viņu atradām.
Mēs atradām Havloku.
Velns.
- Izskatās, ka sāp celis, Frenk. - Velns, viss sāp.
Par šo ziņoja kāds lauku pilots?
Jā, vedis krājumus.
Kad mēs ieradāmies, maz kas bija palicis.
Par ātru braucis līkumu?
Nē. Melnais ledus, nedaudz izslīdēja, ļoti lidoja.
- Jāsaka, visai poētiski. - Jā, kādā ziņā?
Nu, proti, galu galā mēs viņu nepiebeidzām, Aļaska gan.
Cik droša esi, ka tas ir viņš?
Pirkstu nospiedumiem pārāk sadedzis,
bet par mašīnu ziņots kā par zagtu.
Īstais garums, īstais svars.
Karstums bijis pārāk liels, lai ņemtu DNS, jā?
Frenk, tas ir viņš.
Nav pat dzerokļa, ko izmantoja, lai lidmašīnā atmūķētu roku dzelžus. Skat.
Nu, laikam nespēju noticēt, ka tas beidzot ir galā.
Aļaska viņu piebeigusi.
Tomij, kas notiek?
Nu, operāciju vadītājs ir tur.
Viņi esot atslēguši turbīnas, atraduši Bredfordas paliekas.
- Pretīgi. - Jā.
- Piezvanīji koroneram? - Jā, jau darīts.
Ir kas zināms par Skofīldu?
Nē. Vēl nav.
LŪDZIET PAR FĒRBENKSU
Tiekamies nākamreiz?
Nu, ja mums paveiksies, nākamā reize būs Floridas pludmalē.
- Par karstu. - Jūs te esat dīvaini.
Paldies, ka atbrauci, Ted. Novērtējam.
Dabūji mani laukā no pilsētas.
Jā. Tu pazīsti Haču?
Kā tavs sencis?
Neesmu viņu saticis, kopš Tventimailā vilkām upē tīklus.
Joprojām rada nepatikšanas?
- Aizvien dzen mammu vājprātā. - Nu, salīdzinot ar jums abiem, eņģelis.
Mani brauciena laikā informēja.
Jā, un maz kas zināms.
Tad kas notika?
Nu, neesmu drošs, ka paši to pilnībā vēl saprotam.
Esot iesaistīta Lenglija.
Sieviete, vārdā Džaklina…
- Bredforda. - Jā. Bredforda.
Klau, Ted… Es to daru visu savu mūžu.
Politiķu, kuriem uzticos, ir mazāk nekā rokai pirkstu.
Tu esi viens no labākajiem, ko pazīstu.
Tāpēc es vēlos personīgi tev nodot šo.
- Kas tas ir? - Patiesība.
Parunāsim par to, kad būsi to apskatījis.
Gribu pārliecināties, ka tas ir pie kāda, kuram uzticamies, kuram…
kuram ir vara uzsākt pilnīgu un visaptverošu izmeklēšanu.
Jā.
Zvana gubernatore.
Pasaki viņai, ka es atzvanīšu.
Nē, Ted. Atbildi.
Tā ir gubernatore. Mēs pagaidīsim laukā.
Kas ir?
- Tu smaidi. Kāpēc? - Nē, tas ir stulbi.
Kāpēc?
Nezinu, vienkārši…
ja labākais vīrs, kuru pazīstu, atdeva disku labākajam, ko pazīst viņš…
tas dod man cerību.
- Kļūsti sentimentāls? - Ej dirst, vecīt.
Nē, beidz. Tas ir kompliments.
Tiešām. Es to novērtēju.
Es arī novērtēju…
- Bet nepierodi, labi? Jā. - Tu nepierodi pie tā!
Taču vienalga samasēšu tevi hokejā.
Kā tu jūties?
Vai man būtu jāsaka - "veiksmīga"?
Jo es melotu.
Nu, tā nebūtu pirmā reize, tā ka…
Kā tu dabūji mani šurp?
Man daudzi palīdzēja.
Arhīvs.
Drošībā.
Pie kāda, kuram uzticos.
Patiesība nāks gaismā.
Klau, tev jāzina vēl kaut kas.
Bija autoavārija, un mēs atradām līķi.
Domā, tas bija Līvajs?
Nu, domāju, daudzi grib, lai tas būtu viņš.
Nedomāju, ka man būtu tas jāapstrīd.
Nu, mans darbs bija atrast 52 cietumniekus.
Tava vīra vārda tajā sarakstā nebija, tā ka…
Ko?
- Nav svarīgi. - Nē, nē.
Varbūt man ir svarīgi.
Vienkārši domāju par Bredfordu.
Par to, ko viņa tur teica.
Visu šo laiku es gribēju ticēt, ka esmu sevi kaut kā pazaudējusi…
tajā visā.
Es nezaudēju sevi.
Tas mani nemainīja.
Tas atklāja to, kāda es vienmēr esmu bijusi.
Beidz. Tu tiešām tam tici?
Es domāju par…
tiem maršaliem lidmašīnā, kuri nomira.
Es domāju par šīs pilsētas ļaudīm.
Tavu draugu Doniju.
Viņi visi miruši manis dēļ.
Manis pieņemta apzināta lēmuma dēļ par to,
kas man šķita pareizi.
Manam tēvam tas būtu derdzies.
Tavam tēvam nebija jāpieņem tavi lēmumi.
Viņš spēlēja pēc noteikumiem. Darbojās saskaņā ar likumu.
Lūdzu, padzeries. Nu.
Kad jautāji par manu meitu Rūbiju…
es tev nepastāstīju visu.
Todien viņi ieradās un man uzbruka,
kā arī viņa tika krustugunī nogalināta
manis pieņemta apzināta lēmuma dēļ, manas izvēles dēļ.
Un, kad es guldīju savu mazo meitiņu zemē,
es sev nozvērējos turpmāk vienmēr visu darīt saskaņā ar likumu.
Un es esmu piespiedis sevi tā rīkoties.
Jo, ja rīkojas saskaņā ar likumu, nekas īsti nav jāizlemj, ne?
Nav subjektīvi jāizvēlas, kas ir pareizi un kas nepareizi.
Tu neesi atbildīgs par tavu izvēļu radīto postu.
Tu vienkārši dari savu darbu. Tu vaino likumu.
Bet pajautā sev, Sida,
vai tu tiešām domā, ka taisnīgums rodams likumu grāmatā?
Vai arī ir vajadzīgi cilvēki…
kuri pieņem smagus lēmumus…
dažreiz - neiespējamus lēmums, dažreiz vienā mirklī.
Es neatbalstu visu tevis darīto. Nē.
Bet es varu saprast, kāpēc tu to darīji.
Un domāju, tavs tēvs piekristu, ka tu sevi ieliki cienīgā lietā.
Vai es pirms tiesas tevi vēl satikšu?
Nu, tu domā, tas nonāks tiesā? Nu beidz.
Tieslietu departaments ierosinās lietu,
kad sapratīs, ka mazgāsi CIP un Bredfordas netīro veļu?
Ierosinās.
Būs slēgta tiesa.
Viņi piesauks visādus sev izdevīgus nacionālās drošības protokolus,
lai tas paliktu aiz slēgtām durvīm.
Bet es neloloju ilūzijas, ka es izsprukšu no šī sveikā.
Vai tu uzticies tam draugam, pie kura ir Arhīvs?
Uzticētu savu dzīvību.
Man ir jāiet.
Ej mājās, Frenk.
Nu…
Mēs ar Lūku runājām, un mums abiem…
mums vajadzēja pabūt prom.
Un…
neviens no mums nesaprata… nesaprotam,
kā lai mēs kā ģimene virzāmies tālāk.
Bet galu galā tieši tas mums ir jādara.
Jāvirzās tālāk.
Labi. Es piekrītu. Saprotu.
Tas mūs nostāda grūtā situācijā.
Tēt, saki kaut ko!
Es nodošu to pistoli.
Atzīšos, ko izdarīju, un uzņemšos sekas.
Domā, tas man atdos māsu?
Domā, tas mūs atkal padarīs par ģimeni?
Pedijs Kugans ir miris.
Rūbija ir mirusi, un ko tagad?
Ko, mēs zaudēsim arī tevi?
Tas tikai iznīcinās šo ģimeni.
Tu vari no tā atbrīvoties?
- Dēls, nē. Tas… - Atbrīvojies no tā ieroča!
Mīļie, es jau… Es to vienreiz izdarīju. Tāpēc te esam, vai ne?
Labi. Esmu pelnījis tikt saukts pie atbildības par to.
Kā ar to, ko ir pelnījis Lūks?
Kā ar to, ko esmu pelnījusi es?
Paskaties uz visu labo, ko tu esi paveicis, Frenk.
Tā ir. Tu esi nomaksājis savu parādu.
Mēs visi esam nomaksājuši.
Un, ja ir atlicis, kas jāmaksā vēl, tad nomaksāsim to kopā.
Jūs saprotat, ko mēs te darām?
Šīs lietas atgriežas. Tām ir sekas, Lūk.
Tas ir nopietns lēmums.
Jā.
Nu, te mēs pieņemam lēmumus kā ģimene.
Un mums vajag tevi te, tēt.
Kas attiecas uz mani, tā ieroča nekad nav bijis.
Es nekad neesmu to redzējis.
Es arī ne.
Tiešām gribat to darīt?
Jā.
Ir pienācis laiks.
Ir pienācis laiks šai ģimenei… mums virzīties uz priekšu.
- O, nolādēts. - Divu lietu dēļ vērts dzīvot
- Mīļā, zini, ko es domāju? - Ko?
Mums vajag lielu ciedra āra baļļu.
Ko teiksi?
Mēs varētu to nolikt starp kokiem aiz viesu namiņiem.
Tai nevajadzētu elektrību. Tās kurina ar malku. Ko teiksi?
- Varbūt mums vispirms jāsalabo rozete. - Nē, nē. Es jau salaboju.
Ei, mammu, aviotaksometrs mums atvedis saldētās picas.
- Varam kādas apēst? - Nē, man padomā vakariņas.
- Sveika, Kira. - Sveiki, Remnikas kundze.
Mana mamma šo sūta, teica, lai jums nododu.
- Tā esot sālsmaizes dāvana. - Nevajadzēja.
Paldies.
Bļāviens. Jēziņ. Nolādēts. Lūk!
Jā?
Lūk. Vai es…
Vai tev neteicu, lai vāciņu neatstāj…
- Sveika, Kira. Kā tev iet? - Sveiki.
Neatstāj zemē. Kāds uz tā uzkāps.
- Kurš uzkāpa? Es. - Piedod. Labi. Atvainojos.
- Atvainojies gan. Labi. - Labi, šie ir burvīgi.
Pasaki paldies savai mammai,
- bet es arī uzrakstīšu. - Sasodīts. Saldēta pica.
- Sakiet, ka vakariņās būs pica. - Mamma neļauj.
- Ko? - Nē.
Nu beidz. Uzlabošu tās.
Paga. Ei. Tu te visu pieblacā.
- O, pieblacāju. Mēs pieblacājam. - Beidz.
Kaklasaite smacē mani Tavā smalkajā kompānijā visu dienu raudu
Tēt, lūdzu, nē.
Jūs esat apkaunojoši.
Esam bijuši tik aizņemti Turot līdzi Džonsiem
Labi. Es nespēju to skatīties.
…turpinām būvēt
- Nu taču. - Dabūji viņus prom.
…pie mīlestības pamatiem
- Tu esi tāds romantiķis. - Nu, mīļā.
Varbūt laiks…
Dodamies uz Lūkinbāku Teksasā Ar Veilonu, Viliju un puišiem
- Varbūt būs pirmā rezervācija. - Veiksmīgā dzīve, ko dzīvojam
- Varbūt krāsotājs. - O, jā.
Varbūt krāsotājs var salabot rozeti.
- Jā? Nāc, salabošu šo. - Laid.
- Henka Viljamsa bēdu dziesmas… - Hallo?
Jā. Protams, viņš ir te.
Zvana tev.
Kas zvana?
Es nezinu.
Ei, Lūk.
Jā?
Sveiks, Frenk. Kā tev iet?
Pirms divām minūtēm bija labāk.
Nav pārāk jauki. Tu par mani nesatraucies?
It nemaz.
Negribi vismaz uzzināt, kā es to paveicu?
Minēšu un teikšu, ka tas bija Džūljans Stīls.
Vai tā viņu sauca?
Atradu viņa līķi, kad ar vietējiem ķemmējām mežu.
Es zināju, ka viņš noderēs.
Skatieties rūpīgi.
Jā, viņš tā arī nenonāca Oklahomā, jā?
Nē, bet viņš lieti noderēja.
Es cerēju, ka uguns denaturēs DNS,
bet tu to visu zini, vai ne, Frenk?
Kāpēc tu neko neteici?
Tu vairs neesi mana problēma, Līvaj.
- Vai tas ir fakts? - Jā, tas ir fakts, skaidrs?
Un es varēšu sadzīvot ar to faktu, ka tu esi kaut kur pasaulē,
kamēr vien tu turēsies pa gabalu
no šī mazā manas pasaules stūrīša.
- Tas būs grūti. - Kāpēc gan?
Tāpēc, ka tu un tavs mazais pasaules stūrītis, Frenk,
tagad ir visa centrs.
- Vēlāk paskaidrošu. Man jābeidz. Darbiņš. - Nē. Pasaki!
Es tikai gribēju pārliecināties, ka tava ģimene ir sveika un mājās.
Klau, nejauc manu ģi…
Esi par to drošs?
Jā.
Tiešām?
- Jā. - Tu zini, ka tu esi traks.
Ko lai es saku…
Es mīlu savu sievu.
Tulkojusi Laura Hansone