-Gør venligst plads. -Hvad hedder din datter?
Gabriella.
Det er en prekær situation. Må jeg tale med hende et øjeblik?
Lad os gøre vores arbejde.
Du forstår det ikke.
Min datter venter barn.
Det er en pige.
Hun hedder Chiara.
Hvad prøvede du på?
Hvorfor føde hende?
-Du vil jo give hende væk. -Vi har intet valg.
Det er også bedst for hende.
-Jeg vil beholde hende. Jeg er hendes mor. -Du ved ikke, hvad du vil.
BEDRAGERISK KÆRLIGHED
SKIBSVÆRFT
Hallo?
Gabriella De Rosa? Hej, jeg ringer fra skibsværftet.
Katamaranen er næsten færdig. Det er en ren perle.
Godt. Det glæder mig at høre.
Kom forbi, når det passer dig, så vi kan afregne.
I betalte 300.000 euro, så resten…
Hvad mener du med 300.000 euro?
Det må være en fejl. Depositummet var 450.000.
Nej, der er ingen fejl.
Hr. Marini overførte kun 300.000 euro.
Okay, tak.
Hallo?
Hej, Elia.
Hvor er du?
På båden. Jeg havde brug for frisk luft.
-På skibsværftet? -Ja, men jeg kan komme hjem.
Nej, det er ikke nødvendigt.
Der er kommet noget i vejen, så vi mødes på domhuset.
Hospitalet på Ibiza har bekræftet, at Francesco Rossettis død var en ulykke.
Resten er fortroligt.
Hvorfor gav du op? Du skulle have insisteret.
Hør her.
Vi har undersøgt sagen nøje. Vi ved alt om Francesco.
Vi ved, han var wrestlingfan og elskede mexicansk mad. Alt.
Måske er der intet at komme efter.
Måske var hans død en ulykke.
Drop det vås, og gør dit arbejde. Det betaler jeg dig for. Okay?
Da vi mødte hinanden,
sagde du, at Elia ikke er en god person.
Jeg blev ærlig talt lidt chokeret.
Der er mange ting, du ikke ved.
Skal jeg lægge ud?
Jeg ved det om Ibiza, og jeg ved det om uvejret.
Jeg ved det om hans ubetalte gæld.
Og det om partneren, der stak af.
Partneren, der stak af?
Sagde han det?
Troede du ham?
Jeg troede på mange ting.
Men jeg er her for at høre sandheden.
Uanset hvor slem den er.
Da han fortalte mig, han ville starte et bådudlejningsfirma
i den mest regnfulde periode, overraskede det mig ikke.
Det var typisk ham at tro, han også kunne styre vejret.
Han bad mig og min mand om mange penge.
Og han lånte penge af upålidelige individer.
Så Elia er den partner, der stak af?
Præcis.
Han efterlod Francesco til lånehajernes nåde.
Ja.
Men på Ibiza
efterlod han mere end en partner.
Der var også en pige.
Hun kontaktede mig og bad om hjælp til at finde ham.
Men Elia kunne trods alt ikke vide, at hun var gravid.
Hedder pigen Marina Serra?
Må jeg bede dig om en sidste tjeneste?
Ved du, hvor Marina Serra er?
Det er hende.
Så de kendte hinanden.
Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
-Forbandede svin! -Hvem?
Se.
Jeg kender stedet.
Et hotel her i nærheden.
Pigen er nøglen til alt.
Vi kan bevise, at Elia er en svindler.
Hvad? Hvor skal du hen?
Retsmødet er om under en time.
-Hej. -Hej.
Jeg leder efter Marina Serra. Hun er indlogeret her.
-Hvad er værelsesnummeret? -Hvem er du?
-En ven. -Jeg kan ikke lade dig gå op.
Jeg skal tale med hende. Det haster. Kan du ringe til hende?
Nej.
Jeg er advokat, og jeg kan skabe problemer for dig.
Hun er her ikke.
Hun er lige gået med en veninde.
Fandens.
Hvordan fandt du mig?
Det er ikke kun dig, der kan finde folk.
Du ved det hele, ikke?
Jo.
Men ikke, om det er sandheden.
Hvad ville du ønske?
Jeg ville ønske, du ikke ventede Elias barn.
At han ikke havde stjålet mine penge.
At jeg ikke var en 60-årig kvinde, som blev narret.
Men det er det, du er.
En gammel dame, der forelskede sig i en yngre fyr.
Du blev udnyttet.
Jeg tror, en del af dig vidste, det hang sådan sammen, ikke?
Tal ikke, som om du kender mig.
Jeg har kendt Elia
meget længere end dig.
Du følte dig elsket, ikke?
Som om du var det allervigtigste?
Han spiller rollen godt. Meget overbevisende.
Jeres forhold er ren forretning.
Han lever sit drømmeliv, og du føler dig elsket.
Men hvad så senere?
Hvad gør du, når du ikke kan skjule rynkerne mere?
Tror du, han vil tage sig af dig?
Fanden tage dig!
Barnet, vi venter,
binder os sammen for evigt.
Du ved det, fordi du er mor.
Hvad vil binde jer sammen?
Kærlighed?
Hvor længe kan du betale ham for at blive?
Stop så!
Hvad med dig?
Hvad er din plan?
Vil du afpresse ham? True ham?
Intet får ham til at blive hos dig, hvis han ikke vil.
Ikke engang et barn.
Han vil hade dig for evigt.
Og han bliver aldrig din.
Gør som aftalt.
-Hej, far. -Hej.
Vær rolig.
Ja.
-Hej. -Hej.
-Og mor? -Hun er her ikke endnu.
Hvorfor?
-Skulle I ikke komme sammen? -Noget kom i vejen.
-Der er han. -Ved det ikke.
Jeg har ringet i en time.
Hej. Din mor er her ikke endnu.
Men alle andre er her.
Det er typisk…
Vi kan ikke vente på hende længere. Vi går ind.
-Jeg går ingen steder uden hende. -Det er sent.
Det er dig, der er tiltalt.
Du risikerer op til seks års fængsel.
Gabriella skal nok komme, men nu skal vi ind. Kom.
Der går ikke en dag uden drama i denne familie.
FAR
Vil du ikke med i retten?
Ville du ikke hævne dig på Elia?
Jeg er ligeglad med Elia.
Vi er her, fordi min 60-årige mor har en kæreste.
Er I klar over det?
Men du skyggede Elia sammen med dine brødre.
Det viser, at du var mistænksom.
Okay. Jeg havde måske mine tvivl.
Og hvad så?
Jeg siger ikke, min bror er inkompetent, fordi jeg ikke kan udstå hans kone.
Jeg har bare ondt af ham.
Ved du, at Elia også bliver arving, hvis han gifter sig med din mor?
Hvis min mor vil give sine penge til Elia, hvad så? Det er hendes penge.
At hun er sammen med en, vi ikke kan lide, betyder ikke, at hun er inkompetent.
Det er faktisk sådan,
at sygejournalen bekræfter, at fru De Rosa har lidt af depression.
Med psykotiske træk og selvmordstendenser.
Det er en journal fra skadestuen fra 1981.
Gabriella De Rosa var 17 år gammel.
For nogle få måneder siden
fandt hendes eksmand hende i en sindstilstand,
der kan defineres som forstyrret.
Kan du bekræfte det?
Ja.
Jeg kiggede forbi hotellet
kort efter min ekskones skænderi med sin…
…fyr, hvis vi kan kalde ham det.
Gabriella havde taget for mange sovepiller.
Siger du, at hun forsøgte at tage sit eget liv?
Ja, det var det, jeg frygtede.
Min mor ejer hotellet. Det ved alle.
Elia dukkede op på rette tid og sted med en sammenbrudt bil.
-Klassisk scenarie. -Kommenter ikke.
Siden hr. Marini dukkede op i hendes liv, har han konstant bedt om penge.
Bådreparationer,
et Patek Philippe-ur fra 1981,
middage på luksusrestauranter…
Mor.
Mor, er du okay?
Ja.
Jeg var bekymret.
Hvor var du?
Sammen med Marina.
Hr. Marini har opnået stigende indflydelse på min mors beslutninger for hotellet.
Afslutningsvist vil jeg bemærke,
at hr. Marini modtog 450.000 euro
til depositummet på en katamaran.
150.000 er forsvundet ud i den blå luft.
Hvordan forsvundet?
Vi talte med skibsværftet.
De modtog en udbetaling på 300.000.
Resten endte tydeligvis i hr. Marinis lommer.
Undskyld. Jeg kan forklare det hele.
Hvornår ville du fortælle det?
Hvad gjorde du med pengene?
Jeg anmoder om en pause
for at tale med min klient, høje ret.
For at finde på endnu en løgn?
Må jeg bede om ro. Anmodningen er afvist.
Hvor er pengene, hr. Marini?
Det kan jeg fortælle.
Værsgo.
Marina Serra fik pengene.
Den samme pige, som Elia ville have boende på hotellet,
og som han havde et ukendt forhold til.
Han lod, som om han ikke kendte hende.
Det var mig, der tilbød Marina at bo på hotellet.
Hun er meget ung, og hun venter barn.
Jeg gav hende pengene som en hjælp.
Gav du alle pengene til en pige, du knap nok kender?
Fru De Rosa skal næppe retfærdiggøre over for sine børn,
at hun giver en ven en gave.
Jeg vil gerne høre fra hr. Marini.
Det er sandt.
Jeg nyder det liv, jeg lever med Gabriella.
Jeg nyder at spise ude og sejle.
Jeg nyder at bo på et dejligt hotel.
I tror, det handler om penge, men I tager fejl.
Jeg nyder kun de ting, fordi jeg gør dem med hende.
Hele denne situation støder mig faktisk.
For mig at se handler det ikke om mig.
Alt det her er for at skade hende.
For at vise, at hun er svag.
Endda at hun har brug for hjælp.
Så jeg vil gerne tale om hende.
Ikke om mig.
Men om den kvinde, jeg kender.
Gabriella er en kvinde, som driver et succesfuldt hotel alene.
Og hun tager sig af sin familie.
Hun leder kokke, tjenere, personale.
Det blev sagt, at Gabriella er psykisk ustabil.
At hun ikke selv kan bestemme.
Men sandheden er, at Gabriella er stærk.
Fuld af liv. Endda mere end mig.
Mere end jer.
Derfor vil jeg giftes med hende.
Ikke for pengenes skyld.
Jeg har sat hende på prøve.
Jeg fortalte hende ikke alt.
Men det var kun, fordi jeg var bange for at miste hende.
Godt, tak.
Tak.
Værsgo.
Ja.
Høje ret, hr. Vasari vil tilføje noget.
Værsgo.
Høje ret.
Det lyder meget smukt.
Men der er mere ved min mor.
Hun har en side, de færreste kender.
Efter min søster Giulia blev født,
var min mor syg.
Jeg var for lille til at forstå det, men jeg vidste, noget slemt ville ske.
Mor?
Mor.
Hun var blevet en anden.
Hun lå i sengen hele dagen.
Hun ville glemme Giulia og mig.
Selvom jeg gjorde alt for at hjælpe hende.
Mor.
Mor!
Mor.
Mor, jeg er her.
Jeg elsker dig, mor.
Kan du fortælle om branden?
Vi vidste, de ville bruge den. Bare rolig, de har ingen beviser.
En morgen varmede min mor Giulias mælk på komfuret, og hun glemte den.
Min far var ikke hjemme.
Husassistenterne var gået ud.
Da jeg så røgen, prøvede jeg at vække hende.
Der er røg! Vågn op!
Men hun var helt væk.
Mor!
Som om hun ikke var der.
Mor, vågn op.
En tom skal.
Sådan havde hun været i dagevis.
Vågn op.
Mor! Vågn op, mor!
Giulia…
Giulia græd.
Hun græd hele tiden.
Mor sagde hele tiden, at hun var træt.
At hun havde brug for at sove.
Røgen begyndte at fylde rummet,
og hun sad hjælpeløst og kiggede på mig.
Tror du, at din mor lod komfuret være tændt med vilje?
Jeg spurgte hende aldrig.
Men tanken har strejfet mig.
Det, jeg vil sige,
er, at jeg ikke er bange for at miste pengene.
Jeg er bange for, at når han er færdig med hende…
…så er min mors hjerte knust.
Og så bliver hun en tom skal igen.
Undskyld.
Tak. Du må sætte dig ned.
Hey.
Du ville aldrig have skadet dine børn.
Dommeren og Stefano ved det.
Jeg vil vidne.
Er du sikker? Vi har ikke forberedt os.
Det behøver vi heller ikke.
Jeg vil fortælle sandheden.
Høje ret.
Fru De Rosa ønsker at vidne.
Fru De Rosa.
Værsgo.
Der er blevet sagt meget om mig i dag.
Nogle ting var svære at lytte til.
Især fordi de blev sagt af dem, jeg elsker allermest.
Jeg vil også gerne sige noget om mig selv.
Noget, jeg aldrig har delt med nogen,
men som måske kan hjælpe jer til at forstå.
Jeg var 17 år, da jeg blev gravid med min første datter.
En søster.
Som I aldrig har mødt.
De kørte mig til Salerno, hvor jeg fødte Chiara.
Jeg gav hende navnet, før de tog hende fra mig.
Det var den 19. oktober 1981.
Det var den sidste gang, jeg så hende.
I starten tænkte jeg på hende hver dag.
Jeg tænkte på, om hun spiste, om hun sov.
Jeg prøvede at finde ud af, hvor de tog hende hen.
Efterhånden begyndte mindet…
…at blegnes.
Men da du blev født, Giulia…
…kom mindet om det, de havde gjort mig, tilbage med det samme.
Og med det frygten for, at det kunne ske igen,
og at de ville tage dig.
Fordi jeg var uegnet som mor.
Jeg måtte ikke elske dig.
Så jeg begyndte at trække mig væk,
og jeg følte mig altid træt
og tom.
Du husker det.
Ikke sandt, Stefano?
Du forsøgte at være en stor dreng, og jeg støttede mig til dig.
Jeg lagde en stor byrde på dine skuldre.
Jeg er ked af, at jeg har løjet for jer i alle disse år.
Jeg ved, jeg begik mange fejl med jer.
Men nu skal jeg leve mit eget liv.
Elia Marini
er den mand, jeg har valgt.
Og denne gang får ingen lov…
…ikke engang jer, mine børn,
eller denne domstol,
til at sige, jeg ikke må elske ham.
Tak, fru De Rosa.
Jeg trækker mig tilbage for at træffe min afgørelse.
Du var meget modig.
-Det var hårdt. -Det ved jeg.
Hvorfor sagde du det aldrig?
De kommer ind igen. Gabriella.
Vi skal finde på plads.
Bliv stående.
I det italienske folks navn
og med henvisning til artikel 425 i straffeloven
afviser jeg sagen mod Elia Marini…
…om den forbrydelse, der tilskrives ham, da der ikke er grundlag for sagen.
-Hvad sagde jeg? -Tak, Delia.
Tak.
Bare rolig. Vi kan appellere.
Nej, slut.
Giulia.
Jeg er ked af det.
Jeg har brug for at være alene.
Jeg er ked af det.
Mor.
Stefano.
Jeg gjorde det for dig, mor.
Jeg er ligeglad med pengene og hotellet. Jeg…
Jeg er bekymret for, at Elia…
Du har bekymret dig om mig hele livet, Stefano.
Ved du, at Elia fulgte efter mig og afpressede mig for at stoppe retssagen?
Og pigen, du forærede pengene til.
-Han kendte hende fra Spanien. -Jeg ved alt.
Det hele.
Bekymr dig ikke om mig mere.
Lev dit liv.
Sæt dig selv fri.
Gabriella, vent.
Hvad er der?
Hvad mener du?
Efter alt det her…
Siger du ingenting? Går du bare?
Vi har alle snakket for meget.
Vi har brug for stilhed nu.
Jeg kontakter dig.
SAN VINCENZO POLITI
-Farvel. Vi ses i morgen. -Farvel. Vi ses.
Jeg så dig ved stationen.
Hvorfor følger du efter mig?
Hvad vil du?
Jeg vil bare tale med dig.
Hvad mere er der at sige?
Jeg begik en fejl.
Jeg er en idiot.
Jeg ødelagde alt.
Så er alt ved det gamle.
Jeg brød sammen, Mattia.
Det er aldrig sket før.
Jeg kvajede mig.
Vær sød at tilgive mig.
For det hele.
Stefano, jeg tilgiver dig.
-Men det er ikke pointen. -Sig, hvad jeg skal gøre.
Jeg gør det.
Jeg sværger.
Dit sammenbrud hjalp mig.
Ellers havde jeg aldrig indset det.
Du forlader aldrig din kone.
Men vi var lykkelige.
Vi havde fundet en balance.
Det er sandt.
Men det ville ikke have holdt.
Kontakt mig ikke igen.
Mattia.
Hvor tager du hen?
Jeg ved det ærlig talt ikke.
Kan vi snakke?
Hvad er pointen?
Jeg så dit blik i går.
Jeg vil ikke se det blik igen.
Farvel, Gabriella.
Og jeg lover, du får alle dine penge.
Det fulde beløb.
Hør her, Elia.
Da jeg talte med Marina…
…fortalte hun mig nogle ting.
Jeg gjorde alt for at få ham tilbage.
Men det hjalp ikke.
Han kunne være stukket af.
Men han vil kun være sammen med dig.
Hvordan skal jeg kunne tro dig?
Han elsker dig!
Selvom du er dobbelt så gammel.
Selvom jeg venter hans barn.
Jeg vil ikke have barnet.
Hvordan skal jeg opfostre det? Jeg kan ikke.
Jeg er alene, jeg har ingen.
Jeg har tænkt meget på os, på mig og også på hende.
Jeg vil foreslå Marina en aftale.
Barnet får alt, hvad det har brug for.
Jeg forsørger det.
Men de skal forsvinde fra mit liv.
Gør, som du vil.
Jeg vidste ikke, hun var gravid, da jeg rejste.
I det mindste løj du ikke om det. Jeg ved det.
Jeg kvajede mig. Helt vildt.
Hvis du kan tilgive mig, vil jeg bare være sammen med dig.
Hør her. Jeg vil ikke giftes med dig.
Jeg var gift en gang før,
og det var kedeligt.
Jeg vil være fri nu.
Og du skal også være fri.
Intet skal binde os.
Kun ønsket om at være sammen.
Du og jeg.
Hvis det gør dig lykkelig, gør det også mig lykkelig.
Ja.
Vi kan blive meget lykkelige.
Fra nu af.
NOGLE MÅNEDER SENERE
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Hej. -Tillykke med fødselsdagen.
Hej, skat.
Tak.
-Elia. -Hej.
Sæt dem i en vase.
-Tillykke. -Tak, Ester.
-Hej. -Hej, lille skat!
-Hej, skat. -Hej, Sofia.
-Hej. -Hvordan går det?
-Hej, alle sammen. -Se, hvem der er her.
-Tillykke med fødselsdagen! -Nej!
-Hej. -Jeg sagde jo ingen gaver.
Vi ignorerede dig.
-Du ser smuk ud. -Tak.
-Værsgo. -Jeg vasker hænder.
Sidste år gav du mig en hund. Kan du huske det?
Hvad får jeg i år? To katte?
-Måske. -Åh nej!
For Gabriella.
For Gabriella!
-Tak. -Okay.
Tak.
-For Gabriella! -Tillykke!
Tillykke.
Er alle her?
-Ja. -Så kan vi spise frokost.
Ja. Tak.
Jeg husker ikke, hvor citatet er fra, men jeg har altid båret det i mit hjerte.
"Hellere vækkes til live af et bedrag end dø af skuffelse."
BEDRAGERISK KÆRLIGHED
Tekster af: Vibeke Petersen