Faceți loc, vă rog!
- Cum o cheamă pe fiica dv? - Gabriella.
E o chestiune delicată. Pot vorbi puțin cu ea?
- Lăsați-ne să ne facem treaba. - Nu înțelegeți.
Fiica mea așteaptă un copil.
E o fată.
Numele ei e Chiara.
Ce încercai să faci?
M-ai pus să o păstrez ca să o dai?
Nu avem altă opțiune. E mai bine și pentru ea.
- Vreau s-o păstrez. Sunt familia ei. - Nu știi ce vrei.
DRAGOSTE ÎNȘELĂTOARE
ȘANTIERUL NAVAL
Alo?
Alo, dnă De Rosa? Bună, sun de la șantierul naval.
Catamaranul e aproape gata. E o nestemată, să-l vedeți.
Bine. Mă bucur să aud asta.
Puteți veni să-l vedeți, să fiți sigură.
- După avansul de 300.000 de euro, rămân… - Cum adică 300.000 de euro?
Trebuie să fie o greșeală. Avansul a fost de 450.000.
Nu, doamnă, nu e o greșeală.
Dl Marini ne-a transferat doar 300.000.
Bine, mulțumesc.
Alo?
Bună, Elia!
Unde ești?
Pe barcă. Aveam nevoie de aer curat.
- La șantierul naval? - Mă pot întoarce.
Nu e nevoie.
Voiam să știi că intervenit ceva.
Ne vedem la tribunal.
Spitalul din Ibiza a confirmat moartea accidentală a lui Rossetti.
Restul e confidențial.
De ce ai renunțat? Trebuia să insiști.
Ascultă!
Ne-am documentat. Știm totul despre acest Francesco.
Știm că era fan wrestling și iubea mâncarea mexicană. Totul.
Poate nu mai e nimic de aflat.
Poate a murit într-un accident.
În loc să vorbești prostii, fă-ți treaba pentru care te plătesc.
Când ne-am cunoscut…
mi-ați spus că Elia nu e un om bun.
Sinceră să fiu, am rămas surprinsă.
Sunt multe lucruri pe care nu le știți.
Să încep eu?
Știu despre Ibiza și despre furtună.
Știu de datoria neplătită.
Și de partenerul care a fugit.
Partenerul care a fugit?
Asta v-a spus și l-ați crezut?
Am crezut multe lucruri.
Dar sunt aici să aflu adevărul.
Oricât de rău ar fi.
Când mi-a spus că vrea un serviciu charter,
înfruntând sezonul ploios, nu m-a surprins.
E în firea lui…
să creadă că poate controla vremea.
Ne-a cerut mulți bani mie și soțului meu.
Și a luat împrumuturi de la indivizi dubioși.
Deci Elia e partenerul care a fugit?
Întocmai.
L-a lăsat pe Francesco la mila cămătarilor.
Da.
Totuși, în Ibiza…
nu și-a abandonat doar partenerul.
Era și o fată.
M-a contactat recent ca să-l găsească.
Până la urmă, Elia nu putea să știe că e însărcinată.
O cheamă Marina Serra?
Pot să vă cer o ultimă favoare?
Știți unde e Marina Serra?
CADAVRU RECUPERAT ÎN LARG
Ea e.
Deci se cunoșteau.
De ce nu m-am gândit la asta? Ce ticăloși!
Cine?
Uite!
Cunosc locul ăsta.
E un hotel din apropiere.
Fata asta e cheia.
Ea va dovedi că Elia e un escroc.
Ce? Unde te duci? Audierea e în mai puțin de o oră.
- Bună! - Bună!
O caut pe Marina Serra. Știu că e cazată aici.
- Care e numărul camerei? - Cine sunteți?
- Un prieten. - Regret, nu vă pot ajuta.
Trebuie să o văd urgent. O puteți suna, vă rog?
Nu.
Sunt avocat. Dacă nu mă ajuți, o să ai probleme.
Nu pot pentru că nu e aici.
Tocmai a ieșit cu o prietenă.
Băga-mi-aș!
Cum m-ai găsit?
Nu doar tu știi să dai de oameni.
Știi totul, nu?
Da.
Chiar dacă nu știu dacă e adevărul.
Cum ai vrea să arate adevărul?
Aș vrea să nu porți copilul lui Elia.
Aș vrea să nu-mi fi furat banii.
Aș vrea să nu fi fost o femeie de 60 de ani înșelată.
Dar asta ești.
O bătrână care s-a îndrăgostit de un tip tânăr.
Și care a fost folosită.
Cred că o parte din tine a știut mereu care e adevărul.
Nu vorbi de parcă mă cunoști.
Îl cunosc pe Elia, mult mai bine ca tine.
Te-a făcut să te simți iubită, nu?
De parcă doar tu contezi?
Se pricepe să joace rolul. E foarte convingător.
Aveți doar o relație de afaceri.
Îi oferi o viață de vis, și te face să te simți iubită.
Dar apoi ce?
Ce vei face când nu-ți vei mai putea ascunde ridurile?
Crezi că va fi îngrijitorul tău?
Du-te naibii!
Du-te dracului!
Copilul pe care-l avem…
ne va lega pe veci.
Știi asta pentru că ești mamă.
Ce vă va ține uniți pe voi?
Dragostea?
Cât îl poți plăti ca să stea?
Încetează!
Dar tu?
Ce plănuiești?
Să-l șantajezi? Să-l ameninți?
Nimic nu-l va face să stea cu tine dacă nu vrea.
Nici măcar un copil.
Te va urî mereu.
Și nu va fi niciodată al tău.
Concentrează-te! Ușor!
Liniștește-te!
Da, știu.
- Bună! - Bună!
- Mama? - Încă nu e aici.
De ce? Nu trebuia să veniți împreună?
A zis că a intervenit ceva.
- Iată-l! - Nu știu.
O sun de o oră.
Bună! Mama ta n-a venit încă.
Dar au venit toți ceilalți.
E tipic.
Nu o mai putem aștepta, trebuie să intrăm.
Nu merg nicăieri fără ea.
- E târziu. - Tu ești inculpatul.
Riști șase ani de închisoare.
Gabriella ni se va alătura, o să vezi. Acum trebuie să intrăm.
Nu trece o zi fără spectacol în familia asta.
TATA
Sigur nu vrei?
Nu voiai să te răzbuni pe Elia?
Nu-mi pasă de Elia.
Suntem aici pentru că mama, la 60 de ani, are un iubit.
Vă puteți imagina?
Dar l-ați urmărit pe Elia cu frații dv.
Înseamnă că erați suspicioasă.
Bine. Poate aveam îndoieli.
Și ce dacă?
Nu-mi suport cumnata, dar nu-mi dau fratele în judecată.
Îl compătimesc și gata.
Știți că, prin căsătorie cu mama dv,
Elia va deveni moștenitor?
Și dacă ar vrea să-i dea toți banii, care e problema?
Îi aparțin.
Dacă mama iese cu cineva care nu ne place,
nu înseamnă că nu e sănătoasă.
De fapt, rapoartele medicale confirmă
că dna De Rosa a suferit de depresie în trecut.
Cu manifestări de psihoză și tendințe suicidare.
Este un raport de la Urgențe din 1981.
Gabriella De Rosa avea 17 ani.
Dar acum câteva luni,
dl Vasari, fostul ei soț,
a găsit-o într-o stare de spirit alterată.
Puteți confirma?
Da.
Am trecut pe la hotel
după ce fosta mea soție s-a certat cu…
Cu playboyul, să-i zicem așa?
Gabriella luase mai multe somnifere.
Sugerați că a încercat să-și ia viața?
De asta m-am temut, da.
Mama e proprietara hotelului. Toată lumea știe asta.
Elia a apărut unde trebuia la momentul ideal, cu o mașină stricată.
- Clasic! - Fără comentarii, vă rog.
Cert e că, de când dl Marini a abordat-o pe mama,
i-a cerut bani încontinuu.
Reparațiile bărcii, un ceas Patek Philippe din 1981,
cine la restaurante de lux…
Mamă!
- Mamă, ești bine? - Da.
- Mi-am făcut griji. Unde ai fost? - Cu Marina.
În plus, dl Marini a căpătat putere
asupra deciziilor legate de hotel.
În sfârșit, și voi încheia,
dl Marini a primit 450.000 de euro
ca garanție pentru cumpărarea unui catamaran.
Dar 150.000 s-au evaporat.
Cum adică?
Am verificat la șantierul naval.
Au primit un avans de 300.000.
Dl Marini a băgat restul la buzunar.
Îmi pare rău. Pot explica totul.
Când aveai de gând să-mi spui?
Ce ați făcut cu banii respectivi?
Dle judecător, cer o pauză să discut cu clientul meu.
Să vină cu încă o minciună?
Vă rog! Solicitare respinsă.
Unde sunt banii, dle Marini?
- Păi… - Vă spun eu.
Vă rog.
I-a primit Marina Serra.
E fata pe care Elia voia s-o găzduiască la hotel.
Cu care a avut o relație de natură incertă.
Și pe care s-a prefăcut că nu o cunoaște.
Eu am invitat-o pe Marina să stea la hotelul meu.
E o fată tânără. Așteaptă un copil.
I-am dat banii aceia ca s-o ajut.
I-ai dat toți banii, mamă? Unei fete pe care abia o cunoști?
Nu cred că dna De Rosa are nevoie de aprobarea copiilor
să ofere cadouri prietenelor.
Aș vrea să vorbesc cu dl Marini.
E adevărat.
Îmi place viața pe care mi-o oferă Gabriella.
Îmi place să mănânc în oraș, să ieșim cu barca.
Îmi place să stau într-un hotel minunat.
Credeți că e vorba de bani, dar nu e așa.
Îmi plac toate astea pentru că le fac cu ea.
Prin urmare, situația asta e insultătoare.
Mi se pare că, în loc să fie vorba de mine,
toate astea sunt menite s-o rănească.
Să arătați că e slabă.
Că are nevoie de ajutor.
Aș vrea să vorbim despre ea.
Nu despre mine.
Despre femeia pe care o cunosc.
Gabriella e o femeie care conduce singură un hotel de succes.
Și are grijă de familia ei.
Se ocupă de bucătari, ospătari, o mulțime de angajați.
S-a spus că Gabriella e instabilă.
Că nu poate decide singură.
Dar adevărul e că Gabriella e puternică.
E mai plină de viață ca mine.
Mai mult decât voi.
Și de asta vreau să mă însor cu ea.
Nu pentru bani.
Știu că i-am făcut probleme.
Nu i-am spus totul.
Dar jur că am făcut-o pentru că mă temeam că o pierd.
- Bine, mulțumesc. - Mulțumesc.
Vă rog.
Da.
Dle judecător, dl Vasari vrea să adauge ceva.
Vă rog.
Dle judecător.
Sună minunat.
Dar mama mai are ceva.
O latură pe care puțini o cunosc.
După ce s-a născut sora mea, Giulia….
mama s-a îmbolnăvit.
Eram prea mic.
Dar știam că, la un moment dat, se va întâmpla ceva oribil.
Mamă?
Mamă!
Devenise o altă persoană.
Nu se dădea jos din pat.
Uita de mine și de Giulia.
Chiar dacă făceam totul să fiu cu ea.
Mamă…
Mami!
Mamă.
Mamă, sunt aici.
Te iubesc, mamă.
Vorbiți despre incendiu?
Știam că vor discuta asta. Nu-ți face griji, nu au dovezi.
Într-o dimineață, mama încălzea laptele Giuliei,
dar l-a uitat pe foc.
Tata nu era prezent.
Personalul plecase.
Când am observat fumul, am încercat s-o trezesc.
E fum! Trezește-te!
Dar era leșinată.
Mamă!
De parcă nu era acolo.
Mamă, trezește-te!
O cochilie goală. Și era așa de zile întregi.
Trezește-te!
Mamă! Trezește-te, mamă!
Giulia…
Giulia plângea.
A plâns tot timpul.
Mama spunea că e obosită.
Că trebuie să doarmă.
Fumul umplea încăperea,
dar ea mă privea neajutorată.
Credeți că mama dumneavoastră a lăsat aragazul aprins intenționat?
Nu am întrebat-o.
Dar nu pot nega că nu mi-a trecut prin cap.
Încerc să spun….
Nu mi-e teamă să ne pierdem banii.
Mă tem că după ce omul ăsta se va sătura de ea…
mama va avea inima frântă.
Și va fi iar o cochilie goală.
Îmi pare rău.
Mulțumesc. Puteți să vă întoarceți.
Ascultă…
Nu le-ai fi făcut rău copiilor.
Judecătorul știe. Și Stefano.
Vreau să depun mărturie.
Ești sigură? Nu ne-am pregătit.
Nu am nevoie de pregătire. Vreau să spun adevărul.
Onorată Instanță, dna De Rosa vrea să depună mărturie.
Dnă De Rosa.
Vă rog.
S-au spus multe despre mine azi.
Unele mi-au picat greu.
Mai ales din partea celor pe care îi iubesc cel mai mult.
Dar aș vrea să vorbesc în numele meu.
Să spun ce nu am împărtășit nimănui.
Ceva ce v-ar putea ajuta să înțelegeți.
Aveam 17 ani
când am rămas însărcinată cu prima mea fiică.
O soră.
Pe care nu ați cunoscut-o.
M-au dus la Salerno, unde am născut-o pe Chiara.
Ăsta e numele pe care i l-am dat înainte să o ia.
Era în 19 octombrie 1981.
A fost ultima zi când am văzut-o.
La început, m-am gândit la ea zilnic.
Mă întrebam dacă mănâncă, dacă doarme.
Am încercat să aflu unde au dus-o.
În cele din urmă, amintirea…
s-a estompat.
Dar, când s-a născut Giulia…
amintirile a ceea ce mi-au făcut au dat năvală.
Și teama că s-ar putea întâmpla din nou,
că aveau să mi te răpească.
Pentru că nu eram bună de mamă.
Nu te puteam iubi.
Am început să mă distanțez
și să mă simt goală și sfârșită.
Îți amintești asta, Stefano.
Erai mic, ai încercat să fii curajos, și m-am sprijinit pe tine.
Ți-am pus o mare povară pe umeri.
Vă cer scuze că v-am mințit toți anii ăștia.
Știu că am făcut multe greșeli cu voi.
Dar acum e timpul să-mi trăiesc viața.
Elia Marini e bărbatul pe care l-am ales.
Și de data asta, nu voi permite nimănui…
nici măcar vouă, copiilor mei…
nici acestei instanțe…
să-mi spună că nu-l pot iubi.
Mulțumesc, dnă De Rosa.
Mă voi retrage în birou să deliberez.
Ai fost foarte curajoasă.
- A fost greu. - Îmi pot imagina.
De ce nu ne-ai spus?
Se întorc. Gabriella, hai la locurile noastre.
Rămâi în picioare!
În numele poporului italian,
conform articolului 425 din Codul de procedură penală…
se respinge rechizitoriul împotriva inculpatului Marini Elia…
pentru delictul de care a fost acuzat, fiindcă nu a avut loc.
- Ce ți-am spus? - Mulțumesc, Delia.
Mulțumesc.
Nu-ți face griji. Putem face apel.
Nu, ajunge.
Giulia.
Îmi pare rău.
Trebuie să fiu singură, mamă.
Îmi pare rău.
Mamă.
Stefano.
Am făcut-o pentru tine, mamă.
Nu-mi pasă de bani sau de hotel. Eu…
Îmi fac griji că Elia…
Ți-ai făcut griji pentru mine toată viața.
Știi că Elia m-a urmărit și m-a șantajat ca să opresc procesul?
Și fata căreia i-ai dat banii se știa cu el din Spania.
Știu totul.
Totul.
Nu-ți mai face griji pentru mine.
Trăiește-ți viața!
Eliberează-te!
Gabriella, stai!
Ce?
Ce vrei să spui?
După toate astea,
nu ai nimic de spus, mă lași așa?
Cu toții am vorbit prea mult.
Acum avem nevoie de liniște.
Te caut eu.
POLIȚIA SAN VINCENZO
- Pa! Ne vedem mâine. - Pa! Pe curând.
Te-am văzut la secție.
De ce te ții după mine?
Ce vrei?
Vreau doar să vorbim.
Ce mai e de spus?
Am făcut o greșeală.
Sunt dobitoc.
Am distrus totul.
Așadar, aceeași poveste.
Am avut o cădere nervoasă, Mattia.
Nu mi s-a mai întâmplat. Și am dat-o în bară.
Îți cer să mă ierți.
Pentru tot.
Stefano, te iert.
- Dar nu asta e ideea. - Spune-mi ce să fac.
O s-o fac. Jur.
Mi-a plăcut să te văd fragil.
Altfel, n-aș fi înțeles unele lucruri.
Cum ar fi că nu-ți vei părăsi soția.
Dar eram fericiți.
Ne-am găsit echilibrul.
Așa e.
Dar n-ar fi durat.
Nu mă mai căuta.
Mattia!
Unde te duci?
Sincer, nu știu.
Putem vorbi?
Ce rost are? Am văzut cum m-ai privit ieri.
Nu vreau să mai văd asta.
Adio, Gabriella!
Jur că îți vei primi banii înapoi.
Până la ultimul cent.
Așteaptă, Elia.
Am vorbit cu Marina.
Mi-a spus niște lucruri.
Am făcut tot ce am putut să-l recâștig.
Dar n-a fost de ajutor.
A avut o mie de șanse să fugă.
Dar nu vrea decât să fie cu tine.
Cum să te cred?
Te iubește.
Chiar dacă ai de două ori vârsta lui.
Chiar dacă îi port copilul.
Nu vreau copilul ăsta.
Nu știu cum să-l cresc. Nu pot!
Sunt singură, nu am pe nimeni.
M-am gândit mult la noi doi. La mine, la ea.
Am decis să-i fac o ofertă Marinei.
Copilul va avea tot ce-i trebuie.
Îi voi oferi sprijin total.
Dar trebuie să dispară din viața mea.
Tu fă ce vrei.
Nici nu știam că e însărcinată când am plecat.
Măcar în privința asta n-ai mințit, știu.
Am făcut totul de oaie.
Dacă mă poți ierta, nu vreau decât să fiu cu tine.
Nu vreau să mă mărit cu tine.
Am fost măritată și a fost plictisitor.
Vreau să fiu liberă acum. Și vreau să fii și tu liber.
Fără obligații.
Doar să fim împreună.
Eu și cu tine.
Dacă asta te face fericită, atunci voi fi și eu fericit.
Da.
Putem fi foarte fericiți.
De acum înainte.
CÂTEVA LUNI MAI TÂRZIU
- 'Neața! - Salut!
- Bună! - La mulți ani!
Bună, dragule!
Mulțumesc!
- Elia. - Bună!
Pune astea în vază.
- La mulți ani! - Mersi, Ester.
- Bună! - Bună, micuțo!
- Bună, dragă! - Bună, Sofia!
- Bună! - Ce mai faci?
- Salutare tuturor! - Uite cine a venit!
- La mulți ani! - Nu!
- Bună! - Am zis fără cadouri.
Te-am ignorat.
- Ești frumoasă. - Mersi.
- O pun aici. - Mă duc la baie.
Anul trecut mi-ai dat un cățeluș. Îți amintești?
Anul ăsta ce primesc? Două pisici?
- Poate. - Nu!
Pentru Gabriella.
Pentru Gabriella!
- Mulțumesc. - Da.
Mulțumesc!
- Pentru Gabriella! - La mulți ani!
La mulți ani!
- Suntem toți aici? - Da.
Putem lua prânzul.
Bine. Mulțumesc!
Nu-mi amintesc unde l-am citit,
dar e un citat care mi-a rămas la inimă.
„Mai bine o amăgire care dă viață decât să mori de dezamăgire.”
DRAGOSTE ÎNȘELĂTOARE
BAZAT PE SERIALUL BRITANIC GOLD DIGGER