Backa, tack.
-Vad heter din dotter? -Gabriella.
Det här är känsligt. Får jag prata lite med henne?
-Låt oss göra vårt jobb. -Du förstår inte
Min dotter väntar barn.
Det är en flicka.
Hon heter Chiara.
Vad försökte du göra?
Varför ska jag behålla henne om jag måste ge bort henne?
Det finns inget alternativ. Det är för hennes bästa också.
-Jag vill behålla henne. -Du vet inte vad du vill.
BLINT HJÄRTA
VARVET
Hallå?
Hallå, fru De Rosa? Jag ringer från varvet.
Katamaranen är nästan klar. Det är en pärla.
Bra. Det gläder mig.
Kom gärna förbi och betala när det passar dig.
Efter handpenningen på 300 000 euro…
Vad menar du med 300 000 euro?
Det måste vara ett misstag. Depositionen var 450 000.
Nej, inget misstag.
Herr Marini överförde bara 300 000 till oss.
Okej, tack.
Hallå?
Hej Elia.
Var är du?
På båten. Jag behövde lite frisk luft.
-På varvet? -Ja, men jag kan komma tillbaka.
Nej, det behövs inte.
Jag vill bara säga att nåt kom i vägen. Vi ses vid domstolen.
Sjukhuset på Ibiza har bekräftat att Francesco Rossetti omkom i en olycka.
Resten är konfidentiellt.
Varför gav du upp? Du borde ha insisterat.
Hör på. Vi gjorde vår research. Vi vet allt om den här Francesco.
Han älskade wrestling, mexikansk mat… Vi vet allt.
Det kanske inte finns nåt mer att få reda på.
Han kanske faktiskt dog i en olycka.
Gör jobbet jag betalar dig för istället för att prata skit, okej?
När vi först träffades
sa du att Elia inte är en bra person.
Ärligt talat blev jag lite förbluffad.
Det finns mycket som du inte vet.
Jag kanske kan börja?
Jag känner till Ibiza, och jag känner till stormen.
Jag känner till hans obetalda skuld.
Och partnern som stack iväg.
Partnern som stack iväg?
Sa han det? Och du trodde honom?
Jag trodde på många saker.
Men nu vill jag veta sanningen.
Oavsett hur hemsk den är.
När han berättade att han ville starta en uthyrningstjänst
trots regnperioden blev jag inte förvånad.
Det var typiskt honom
att tro att han kunde kontrollera vädret också.
Han krävde mycket pengar från mig och min man.
Och han tog lån från skumma typer.
Så i själva verket är Elia partnern som stack?
Precis.
Han lämnade Francesco med lånehajarna?
Ja.
Men på Ibiza lämnade han mer än bara en affärspartner.
Det fanns en tjej också
som nyligen bad mig om hjälp för att hitta honom.
Elia kunde trots allt inte ha vetat att hon var gravid.
Heter tjejen Marina Serra?
Får jag be dig om en sista tjänst?
Vet du var Marina Serra är?
Det är hon.
Så de kände varandra.
Varför tänkte jag inte på det tidigare? Jävla uslingar!
Vem?
Titta.
Jag känner igen platsen. Det är ett hotell i närheten.
Tjejen är nyckeln till allt.
Hon kan bevisa att Elia är en bedragare.
Vart ska du? Förhöret är om mindre än en timme.
-Hej. -Hej.
Jag söker Marina Serra som har ett rum här.
-Vad är hennes rumsnummer? -Och du är?
-En vän. -Jag kan tyvärr inte släppa in dig.
Jag måste träffa henne. Kan du ringa henne?
Nej.
Jag är advokat. Om du inte släpper in mig får du problem.
Hon är inte här.
Hon gick nyss ut med en vän.
Helvete.
Hur hittade du mig?
Du är inte den enda som är bra på att spåra folk.
Du vet allt, eller hur?
Ja.
Men jag vet inte om det är sanningen.
Hur önskar du att sanningen var?
Jag önskar att du inte bar på Elias barn.
Jag önskar att han inte hade stulit mina pengar.
Jag önskar att jag inte var en 60-årig kvinna som blivit lurad.
Men det är vad du är.
Du är en gammal tant som blev kär i en mycket yngre man.
Och som blev utnyttjad.
En del av dig visste väl alltid om det?
Prata inte som om du känner mig.
Jag känner Elia. Jag har känt honom mycket längre än du.
Han fick väl dig att känna dig älskad?
Som om du var det viktigaste som finns?
Han är bra på det. Han är väldigt övertygande.
Ni har bara en affärsrelation.
Ge honom hans drömliv, och han får dig att känna dig älskad.
Men sen då?
Vad ska du göra när du inte längre kan dölja rynkorna?
Tror du att han blir din vårdare?
Dra åt helvete.
Barnet vi ska ha kommer att förena oss för alltid.
Du vet det, för du är en mor.
Vad ska förena er?
Kärlek?
Hur länge ska du betala honom för att stanna?
Sluta!
Och du?
Vad är din plan?
Utpressa honom? Hota honom?
Inget får honom att stanna hos dig om han inte vill. Inte ens ett barn.
Han kommer att hata dig för alltid, och han blir aldrig din på riktigt.
Behåll fokus.
Slappna av.
Ja, jag vet.
-Hej. -Hej.
-Och mamma? -Hon är inte här än.
Varför? Skulle ni inte komma tillsammans?
Hon sa att nåt kom i vägen. Jag vet inte.
Jag har ringt henne i en timme.
Hej. Din mamma är inte här än.
Men alla andra är här, ser jag.
Vi kan inte vänta på henne längre. Vi måste gå.
Jag går ingenstans utan henne.
-Klockan är mycket. -Du är svaranden.
Du riskerar upp till sex års fängelse.
Gabriella kommer nog, men nu måste vi gå in.
I den här familjen går det inte en dag utan drama.
PAPPA
Vill du verkligen inte gå dit?
-Ville du inte hämnas på Elia? -Jag bryr mig inte om Elia.
Vi är här för att min mamma, vid 60 års ålder, har en pojkvän.
Inser ni det?
Men du skuggade Elia, tillsammans med dina bröder.
Alltså var du misstänksam.
Visst, jag kanske hade några tvivel. Än sen?
Jag omyndigförklarar inte min bror för att jag ogillar min svägerska.
Jag tycker synd om honom.
Inser du att om Elia gifter sig med din mor
så blir Elia också en arvtagare?
Mamma får ge alla pengar till Elia om hon så vill.
Det är hennes pengar.
Att vår mor dejtar nån som vi ogillar innebär inte att hon inte är frisk.
Medicinska journaler bekräftar att Fru De Rosa har lidit av depression.
Med psykotiska drag och självmordstendenser.
Det är en journalanteckning från 1981.
Gabriella De Rosa var 17 år.
Men för bara några månader sen
fann hennes exmake, herr Vasari,
henne i ett sinnestillstånd som vi kan kalla förändrat.
Kan du bekräfta det?
Ja. Jag kom förbi hotellet
precis efter att min exfru hade bråkat med hennes…
…unge älskare? Kan vi kalla honom det?
Gabriella hade tagit för många sömntabletter.
Menar du att hon försökte ta sitt liv?
Jag var rädd för det, ja.
Min mamma äger hotellet. Alla vet det.
Elia dök upp på rätt plats vid rätt tillfälle med en trasig bil.
-En klassiker. -Undvik kommentarer, tack.
Ett som är säkert är att sen herr Marini träffade min mor
har det ständigt betts om pengar.
Båtreparationer, en 1981 Patek Philippe-klocka,
middagar på fina restauranger…
Mamma.
-Mamma, är du okej? -Ja.
Jag var orolig. Var var du?
Med Marina.
Och herr Marini har fått ett växande inflytande
över min mors beslut om hotellet.
Och slutligen
har herr Marini fått 450 000 euro
till handpenning för att köpa en katamaran.
Men 150 000 har bara försvunnit.
Vad menar du med försvunnit?
Vi kollade med varvet.
De fick en handpenning på 300 000.
Resten tycks ha försnillats av herr Marini.
Ursäkta. Jag kan förklara allt.
När tänkte du berätta det?
Vad gjorde du med pengarna?
Herr domare, jag begär en paus för att prata med min klient.
För att komma på ännu en lögn?
Snälla du…
Begäran avslås.
Var är pengarna, herr Marini?
-Tja… -Det kan jag berätta.
Varsågod.
De gavs till Marina Serra.
Fröken Serra är tjejen som Elia ville skulle bo på hotellet.
Han har haft en odefinierad relation med henne.
Och hela tiden låtsades han inte känna henne.
Det var jag som erbjöd Marina att bo på mitt hotell.
Hon är ung och väntar barn.
Jag gav henne pengarna för att hjälpa henne.
Gav du så mycket pengar till en tjej du knappt känner?
Fru De Rosa behöver inte hennes barns godkännande
för att ge nån en gåva.
Jag vill höra från herr Marini.
Det är sant.
Jag gillar livet som jag kan leva med Gabriella.
Jag gillar att äta på restauranger, att segla…
Jag gillar att bo på ett underbart hotell.
Ni tror att allt handlar om pengar, men ni har fel.
Jag gillar bara dessa saker för att jag gör dem med henne.
Faktum är att hela situationen är stötande.
Snarare än att handla om mig verkar allt vara för att såra henne.
För att visa att hon är svag. Att hon till och med behöver hjälp.
Så jag vill prata om henne.
Inte om mig,
utan om kvinnan jag känner.
Gabriella är en kvinna som ensam driver ett framgångsrikt hotell.
Och hon tar hand om sin familj.
Hon leder kockar, servitörer, en hel personalstab…
Det sägs att Gabriella inte är vid sina sinnens fulla bruk.
Att hon inte kan fatta beslut själv.
Men sanningen är att Gabriella är stark.
Hon har mer liv i sig än jag.
Mer än er alla.
Det är därför jag vill gifta mig med henne.
Inte för pengarna.
Jag har gjort det jobbigt för henne. Jag berättade inte allt.
Men jag gjorde det för att jag var rädd att förlora henne.
-Okej, tack. -Tack.
Varsågod.
Ja.
Herr domare, herr Vasari skulle vilja tillägga nåt.
Varsågod.
Herr domare.
Det låter jättefint.
Men det finns mer att veta.
Det finns en sida av min mor som få känner till.
När min syster Giulia föddes
mådde min mor inte bra.
Jag var för ung för att förstå.
Men jag visste att förr eller senare skulle nåt hemskt hända.
Mamma?
Mamma.
Hon hade blivit en annan person.
Hon låg i sängen hela dagarna.
Hon glömde bort Giulia och mig.
Trots att jag gjorde mitt bästa för att vara med henne.
Mamma.
Mamma!
Mamma.
Mamma, jag är här.
Jag älskar dig, mamma.
Kan du prata om branden?
Vi visste att de skulle nämna den. Lugn, de har inga bevis.
En morgon värmde min mor upp Giulias mjölk,
och hon glömde den.
Min far var inte där.
Hushållerskorna hade gått ut.
När jag märkte röken försökte jag väcka henne.
Det är rök! Vakna!
Men hon var helt borta.
Mamma!
Som om hon inte var där.
Mamma, vakna!
Ett tomt skal. Hon hade varit sån i flera dagar.
Vakna.
Mamma, vakna!
Giulia…
Giulia grät.
Hon grät hela tiden.
Mamma sa att hon var trött.
Att hon behövde sova.
Röken fyllde hela rummet,
och hon bara satt där och såg på mig.
Tror du att din mamma hade lämnat spisen på med flit?
Jag frågade aldrig.
Men tanken slog mig.
Det jag försöker säga är
att jag inte är rädd att förlora våra pengar.
Jag är orolig för att när han är klar med att lura henne
kommer min mor att bli förkrossad.
Och att hon blir ett tomt skal igen.
Ursäkta mig.
Tack. Gå tillbaka till din plats.
Du.
Du skulle aldrig ha skadat dina barn. Domaren vet det. Stefano vet det.
Jag vill vittna.
Är du säker? Vi har inte ens förberett.
Inga förberedelser behövs. Jag vill säga sanningen.
Herr domare, fru De Rosa vill vittna.
Fru De Rosa.
Varsågod.
Mycket har sagts om mig idag.
En del var jobbigt att höra.
Särskilt från de jag älskar mest i världen.
Nu vill jag också säga nåt om mig själv.
Nåt jag aldrig har sagt till nån,
men det kan hjälpa er att förstå.
Jag var 17 år när jag blev gravid med min första dotter.
En syster
som ni aldrig har träffat.
De förde mig till Salerno där jag födde Chiara.
Jag gav henne det namnet innan de förde bort henne.
Det var 19 oktober 1981.
Det var sista gången jag såg henne.
Först tänkte jag på henne varje dag.
Jag undrade om hon åt, om hon sov…
Jag försökte lista ut vart de hade fört henne.
Så småningom
bleknade minnet.
Men när du föddes, Giulia,
kom minnet av vad de hade gjort mot mig tillbaka.
Jag var rädd att det skulle hända igen, att de skulle föra bort dig.
För att jag var olämplig som mor.
Jag kunde inte älska dig. Så jag började distansera mig,
och kände mig mer och mer trött och tom.
Du minns det, eller hur, Stefano?
Du var liten, försökte vara modig, och jag lutade mig mot dig.
Jag lade en sådan börda på dig.
Jag ber om ursäkt för att ha undanhållit det i alla dessa år.
Jag begick många misstag med er,
men nu är det dags för mig att leva mitt liv.
Elia Marini är mannen jag har valt.
Och den här gången låter jag ingen,
inte ens ni, som är mina barn
eller denna domstol, säga att jag inte får älska honom.
Tack, fru De Rosa.
Jag går till kammaren för att överlägga.
Du var väldigt modig.
-Det var svårt. -Jag förstår det.
Varför sa du inget?
De kommer tillbaka. Vi går tillbaka till våra platser.
Stå upp.
I det italienska folkets namn,
med hänvisning till artikel 425 i straffprocesslagen,
förklarar jag att det inte finns nåt fall för svaranden Marini Elia
eftersom brottet han åtalats för inte har begåtts.
-Vad var det jag sa? -Tack, Delia.
Tack.
Oroa dig inte. Vi kan överklaga.
Nej, det räcker nu.
Giulia?
Förlåt.
Jag behöver vara ensam, mamma.
Förlåt.
Mamma.
Stefano.
Jag gjorde det för din skull.
Jag bryr mig inte om pengarna eller hotellet. Jag…
Jag är verkligen orolig att Elia…
Du har oroat dig för mig hela ditt liv, Stefano.
Vet du att Elia utpressade mig för att stoppa rättegången?
Och tjejen du gav pengarna till kände han från Spanien.
Jag vet allt.
Allt.
Sluta oroa dig för mig.
Lev ditt liv.
Frigör dig själv.
Gabriella, vänta.
Vad?
Vad menar du?
Efter allt det här, har du inget att säga? Går du bara?
Vi har alla pratat för mycket.
Vi behöver tystnad nu.
Jag hör av mig.
POLISSTATION SAN VINCENZO
-Hejdå. Vi ses imorgon. -Vi ses.
Jag såg dig vid polisstationen.
Varför följer du efter mig?
Vad vill du?
Jag vill bara prata.
Vad mer finns det att säga?
Jag gjorde ett misstag. Jag är en skitstövel.
-Jag sabbade allt. -Som vanligt alltså.
Jag fick ett sammanbrott, Mattia.
Det har aldrig hänt mig, och jag gjorde bort mig.
Jag ber dig att förlåta mig.
För allt.
Stefano, jag förlåter dig.
-Men det är inte poängen. -Säg vad jag ska göra.
Jag gör det.
-Jag svär. -Jag är glad att jag såg dig gå i bitar.
Jag hade aldrig förstått vissa saker annars.
Som att du aldrig kommer att lämna din fru.
Men vi var lyckliga.
Vi hade hittat en balans.
Sant.
Men det hade inte hållit.
Kontakta mig inte igen.
Mattia.
Mattia!
Vart ska du?
Ärligt talat så vet jag inte.
Kan vi prata?
Vad är poängen? Jag såg din blick igår.
Jag vill aldrig se den igen.
Adjö, Gabriella.
Och jag lovar att du ska få tillbaka pengarna.
Varenda cent.
Hör på, Elia.
När jag pratade med Marina
berättade hon saker.
Jag gjorde allt för att få tillbaka honom. Men det hjälpte inte.
Han hade alla chanser att fly.
Men allt han vill är att vara med dig.
Hur ska jag kunna tro dig?
Han älskar dig!
Trots att du är dubbelt så gammal.
Trots att jag bär på hans barn.
Jag vill inte ha det här barnet.
Jag vet inte hur jag ska uppfostra barnet. Jag kan inte.
Jag är ensam. Jag har ingen.
Jag tänkte mycket på oss, på mig, på henne också.
Jag ska ge Marina ett erbjudande.
Barnet får allt det behöver.
Jag ger mitt fulla stöd.
Men de måste försvinna ur mitt liv.
Du gör som du vill.
Jag visste inte att hon var gravid när jag gav mig av.
Du ljög åtminstone inte om det, jag vet.
Jag har gjort bort mig rejält.
Om du kan förlåta mig vill jag inget hellre än att vara med dig.
Hör på. Jag vill inte gifta mig med dig. Jag var gift en gång, och det var tråkigt.
Jag vill vara fri nu, och jag vill att du också ska vara fri.
Inget binder oss. Förutom att vilja vara tillsammans.
Jag och du.
Gärna, om det är vad som gör dig lycklig.
Ja.
Vi kan bli väldigt lyckliga
från och med nu.
NÅGRA MÅNADER SENARE
-God morgon. -Morgon.
-Hej. -Grattis på födelsedagen.
Hej hjärtat.
Tack.
-Elia. -Hej.
Sätt den i en vas.
-Grattis. -Tack, Ester.
-Hej. -Hej lillan!
-Hej raring. -Hej Sofia.
-Hej. -Hur mår du?
-Hej allihop. -Titta vem som är här.
-Grattis på födelsedagen! -Nej!
-Hej. -Inga presenter, sa jag.
Det struntade vi i.
-Du är vacker. -Tack.
Jag ska tvätta händerna.
Förra året gav du mig en liten hund, minns du?
Vad får jag i år? Två katter?
-Kanske. -Åh nej!
För Gabriella.
För Gabriella!
-Tack. -Okej.
Tack.
-För Gabriella! -Grattis!
Har den äran.
-Är vi alla här? -Ja.
Då kan vi äta lunch.
Ja. Tack.
Jag minns inte var jag läste det,
men det finns ett citat jag alltid har burit i mitt hjärta.
"Hellre än lycklig illusion än att dö av besvikelse."
BLINT HJÄRTA
BASERAD PÅ DEN BRITTISKA SERIEN GOLD DIGGER
Undertexter: Daniel Rehnfeldt