Відійдіть. Відійдіть, будь ласка.
-Як звуть вашу доньку? -Ґабріела.
Слухайте, це делікатне питання. Можна поговорити з нею?
-Не заважайте нам працювати. -Ви не розумієте.
Моя донька вагітна.
Це дівчинка.
Її звати К'яра.
Що ти намагалася зробити?
Навіщо змушувати мене її народити, щоб потім віддати?
Іншого вибору немає. Для неї це теж найкращий варіант.
-Я хочу її залишити. Я її сім'я. -Ти не знаєш, чого хочеш.
ОМАНЛИВЕ КОХАННЯ
ВЕРФ
Алло?
Алло, пані Де Роза? Вітаю, я дзвоню з верфі.
Катамаран майже готовий. Він розкішний.
Добре. Я рада це чути.
Заходьте розрахуватися, коли вам буде зручно.
Після завдатку в 300 000 євро ще…
Як це 300 000 євро?
Мабуть, сталася помилка. Завдаток був 450 000.
Ні, пані, все правильно.
Пан Маріні переказав нам лише 300 000.
Гаразд, дякую.
Алло?
Привіт, Еліа.
Де ти?
На яхті. Треба було подихати.
-На верфі? -Так, але я можу повернутися.
Ні, не треба.
Я хотіла сказати, що дещо сталося.
Зустрінемося біля суду.
Лікарня на Ібіці підтвердила смерть Россетті в результаті нещасного випадку.
Інші дані конфіденційні.
Чому ти здалася? Треба було наполягати.
Слухай.
Ми все дослідили.
Ми знаємо про Франческо все.
Усе. Знаємо, що він любив реслінг і мексиканську їжу.
Можливо, нема чого з'ясовувати.
Може, це був нещасний випадок.
Замість цієї дурні роби роботу, за яку я тобі плачу. Ясно?
Коли ми вперше зустрілися,
ви сказали, що Еліа погана людина.
Чесно кажучи, я була дещо шокована.
Ви багато чого не знаєте.
Я почну, гаразд?
Я знаю про Ібіцу та про шторм.
Знаю про борг, який він не повернув.
І про партнера, який втік.
Партнер, що втік?
Це він сказав? І ви йому повірили?
Я багато в що вірила.
Але тепер я тут, бо хочу знати правду.
Якою б вона не була.
Коли він сказав, що хоче відкрити чартерний сервіс
в сезон дощів, я не здивувалася.
Це було в його стилі.
Віра, що він може контролювати погоду.
Він вимагав у нас із чоловіком багато грошей.
І взяв кредити у підозрілих осіб.
Отже, Еліа насправді той партнер, що втік?
Так.
Залишивши Франческо на милість лихварів.
Так.
Але на Ібіці
він залишив не лише партнера.
Там також була дівчина,
яка нещодавно зв'язалася зі мною, щоб знайти його.
Врешті-решт, Еліа не міг знати, що вона вагітна.
Цю дівчину звати Марина Серра?
Можна попросити про останню послугу?
Ви знаєте, де зараз Марина Серра?
ФРАНЧЕСКО РОССЕТТІ
Це вона.
Вони були знайомі.
Чому я раніше про це не подумав? Сучі діти!
Хто?
Слухай.
Я знаю це місце.
Це готель неподалік.
Ця дівчина — ключ до всього.
Знайдемо її та доведемо, що Еліа шахрай.
Що? Куди ти? До слухання менше години.
-Вітаю. -Вітаю.
Я шукаю Марину Серру. Я знаю, що вона живе тут.
-Який у неї номер? -Перепрошую, а ви хто?
-Друг. -Я не можу вас пропустити. Вибачте.
Мені треба терміново її побачити. Можете їй подзвонити?
Ні.
Я юрист. Якщо не впустите мене, у вас будуть проблеми.
Я не можу, бо її тут немає.
Вона щойно пішла з подругою.
Чорт.
Як ти мене знайшла?
Ти не єдина, хто вміє знаходити людей.
То ти все знаєш?
Так.
Хоч і не знаю, чи це правда.
А чого б ти хотіла?
Щоб ти не чекала на дитину Еліа.
Щоб він не крав мої гроші.
Щоб я не була 60-річною обдуреною жінкою.
Але це ти.
Стара, що закохалася у значно молодшого хлопця.
І яку використали.
Гадаю, в глибині душі ти завжди це знала, так?
Не говори так, ніби знаєш мене.
Я знаю Еліа. Я знаю його набагато довше, ніж ти.
З ним ти почувалася коханою, так?
Найважливішою?
Він чудово грає цю роль. Він дуже переконливий.
Ваші стосунки — це бізнес.
Ти даєш йому життя мрії, а він змушує тебе відчути себе коханою.
А що далі?
Що ти робитимеш, коли не зможеш приховувати зморшки?
Думаєш, він буде твоїм доглядачем?
Пішла ти.
Ця дитина
об'єднає нас назавжди.
Ти це знаєш, бо ти теж мати.
А що триматиме разом вас?
Кохання?
Як довго зможеш платити, щоб він був із тобою?
Припини!
А ти?
Який у тебе план?
Шантажувати його? Погрожувати?
Ніщо не змусить його бути з тобою, якщо він не хоче.
Навіть дитина.
Він тебе ненавидітиме.
І він ніколи не стане твоїм.
Зосередься.
-Привіт, тату. -Привіт.
Спокійно.
Так, я знаю.
-Привіт. -Привіт.
-Де мама? -Вона ще не прийшла.
Чому? Хіба ви не мали прийти разом?
Вона сказала, що щось сталося.
-Ось і він. -Не знаю.
Я дзвоню їй уже годину.
Привіт. Твоя мати ще не тут.
Але всі інші на місці.
Це типово…
Ми більше не можемо чекати, треба йти.
Я нікуди без неї не піду.
-Вже пізно. -Слухай, ти відповідач.
Тобі загрожує до шести років в'язниці.
Ґабріела приєднається до нас, але зараз нам треба йти.
У цій родині не буває жодного дня без драми.
ТАТО
Точно не хочеш піти?
Ти ж хотів помститися Еліа?
Мені начхати на Еліа.
Ми тут, бо в моєї 60-річної матері є хлопець.
Ви це розумієте?
НАБРАНІ НОМЕРИ: ҐАБРІЕЛА
Але ви стежили за Еліа разом із братами.
Отже, ви щось підозрювали.
Так. Можливо, у мене були сумніви.
І що?
Моя невістка жахлива, але я не ставлю під сумнів дієздатність брата.
Мені його шкода.
Ви знаєте, що після одруження з вашою матір'ю
Еліа також стане спадкоємцем?
І що? Навіть якби мама захотіла віддати все Еліа,
це її гроші.
Якщо нам не подобається хлопець матері, це не означає, що вона недієздатна.
Медичні записи підтверджують,
що пані Де Роза в минулому мала депресію.
З психотичними симптомами і суїцидальними нахилами.
Це звіт 1981 року з відділення невідкладної допомоги.
Ґабріелі Де Розі було 17 років.
Так, але кілька місяців тому
її колишній чоловік пан Вазарі
знайшов її в стані зміненої свідомості.
Ви це підтверджуєте?
Так.
Я зайшов до готелю
після сварки моєї колишньої дружини з її…
хлопчиком? Можна його так назвати?
Ґабріела випила забагато снодійного.
Ви кажете, що вона хотіла накласти на себе руки?
Саме цього я й боявся.
Моїй мамі належить готель. Усі це знають.
Еліа з'явився в потрібному місці у потрібний час зі зламаною машиною.
-Класика. -Без коментарів, будь ласка.
Точно можна сказати, що пан Маріні постійно
просить у моєї матері гроші.
Ремонт яхти, годинник Patek Philippe 1981 року,
вечері в модних ресторанах…
Мамо.
-Мамо, з тобою все гаразд? -Так.
Я хвилювався. Де ти була?
З Мариною.
Ба більше, пан Маріні все більше впливав
на мамині рішення щодо готелю.
Нарешті, і це вже останнє,
пан Маріні отримав 450 000 євро
у якості завдатка для купівлі катамарана.
Але 150 000 зникли.
Що означає «зникли»?
Ми запитали верф.
Вони отримали перший внесок, 300 000.
Решту вочевидь привласнив пан Маріні.
Вибач. Я можу все пояснити.
Коли ти збирався мені сказати?
Що ви зробили з цими грошима?
Ваша честь, я прошу перерву, щоб порадитися з моїм клієнтом.
Щоб вигадати ще одну брехню?
Будь ласка.
Запит відхилено.
Де гроші, пане Маріні?
-Ну… -Я можу відповісти.
Будь ласка.
Гроші отримала Марина Серра.
Це дівчина, яку Еліа хотів поселити в готелі.
У них були стосунки незрозумілого характеру.
І він увесь час вдавав, що не знає її.
Це я запросила Марину зупинитися в готелі.
Це дуже молода дівчина. Вагітна.
Я дала їй гроші, щоб допомогти.
Ти дала їй стільки грошей, мамо? Дівчині, яку ледве знаєш?
Я не думаю, що пані Де Роза потребує дозволу дітей,
щоб зробити подарунок подрузі.
Я хочу послухати пана Маріні.
Це правда.
Мені до душі життя, яке я маю завдяки Ґабріелі.
Я люблю їсти в ресторанах і плавати на яхті.
Мені подобається жити в чудовому готелі.
Ви думаєте, що справа в грошах, але ви помиляєтеся.
Мені подобаються ці речі, бо я роблю їх з нею.
І я вважаю цю ситуацію образливою.
Мені здається, що справа не в мені,
а в намаганні завдати їй болю.
Показати, що вона слабка.
Що їй потрібна допомога.
Тож я хочу говорити про неї.
Не про мене.
Про жінку, яку я знаю.
Ґабріела — жінка, яка сама керує успішним готелем.
А ще вона дбає про сім'ю.
Їй підпорядковуються кухарі, офіціанти, усі працівники.
Тут казали, що Ґабріела не при собі.
І не може ухвалювати рішення.
Але насправді Ґабріела сильна.
У ній більше життя, ніж у мені.
Ніж у всіх вас.
І тому я хочу з нею одружитися.
Не заради грошей.
Я знаю, що завдав їй клопоту.
Я не все їй розповів.
Але, клянуся, я зробив це лише тому, що боявся її втратити.
-Гаразд, дякую. -Дякую.
Прошу.
Так.
Ваша честь, пан Вазарі хотів би дещо додати.
Будь ласка.
Ваша честь.
Це звучить чудово.
Але є ще дещо.
Те, що мало хто знає про мою матір.
Коли народилася моя сестра Джулія,
мамі було погано.
Я був замалий, щоб зрозуміти.
Але я знав, що рано чи пізно станеться щось жахливе.
Мамо?
Мамо.
Вона стала іншою людиною.
Цілими днями лежала в ліжку.
Вона забувала про нас із Джулією.
Хоча я робив для неї все, що міг.
Мамо.
Мамо!
Мамо.
Мамо, я тут.
Я люблю тебе, мамо.
Розповісте про пожежу?
Ми знали, що вони це використають. Не хвилюйся, доказів немає.
Одного ранку мама підігрівала молоко для Джулії
і забула про нього.
Батька не було вдома.
Покоївок теж.
Коли я помітив дим, я намагався її розбудити.
Там дим! Прокинься!
Але вона була не при собі.
Мамо!
Наче вона була деінде.
Мамо, прокинься.
Порожня оболонка. Вона була такою не перший день.
Прокинься.
Мамо! Прокинься, мамо!
Джулія…
Джулія плакала.
Вона весь час плакала.
Мама казала, що втомилася.
Що їй треба поспати.
Дим наповнював кімнату,
а вона сиділа, безпорадно дивлячись на мене.
Думаєте, ваша мати навмисно не вимкнула плиту?
Я ніколи не питав.
Але я думав про це.
Я намагаюся сказати,
що не боюся втратити наші гроші.
Я боюся, що тоді, коли цей чоловік припинить обман…
у моєї матері буде розбите серце.
І вона стане порожньою оболонкою.
Вибачте.
Дякую. Сідайте на своє місце.
Гей.
Ти б ніколи не завдала шкоди своїм дітям.
Суддя це знає. І Стефано теж.
Я хочу свідчити.
Ти впевнена? Ми навіть не готувалися.
Мені не треба готуватися. Я хочу розповісти правду.
Ваша честь, пані Де Роза хоче свідчити.
Пані Де Роза.
Будь ласка.
Сьогодні про мене багато всього сказали.
Дещо було дуже важко чути.
Особливо від тих, кого я люблю більше за все на світі.
Я теж хочу дещо про себе сказати.
Я ніколи про це не розповідала,
але це може допомогти вам зрозуміти.
Коли мені було 17 років,
я завагітніла першою дочкою.
Вашою сестрою.
Яку ви ніколи не бачили.
Мене відвезли в Салерно, де я народила К'яру.
Це ім'я я дала їй до того, як її забрали.
Це було 19 жовтня 1981 року.
Тоді я бачила її востаннє.
Спочатку я думала про неї щодня.
Я думала про те, чи їсть вона, чи спить.
Я намагалася зрозуміти, куди її забрали.
Зрештою, спогади…
зникли.
Але коли народилася ти, Джуліє…
до мене миттєво повернулися спогади про те, що вони зробили.
І страх, що це може статися знову,
що тебе заберуть.
Бо я була поганою матір'ю.
Я не могла тебе любити.
Я почала дистанціюватися
і почуватися ще більш втомленою та порожньою.
Ти це пам'ятаєш, так, Стефано?
Ти намагався бути хоробрим, дорослішим, і я спиралася на тебе.
Це величезний тягар.
Я прошу вибачення за те, що обманювала вас усі ці роки.
Я знаю, що зробила з вами багато помилок.
Але тепер мені час жити своїм життям.
Я обрала Еліа Маріні.
Цього разу я не дозволю нікому…
ані вам, моїм дітям,
ані цьому суду
казати, що я не можу його кохати.
Дякую, пані Де Роза.
Я йду до кабінету ухвалювати рішення.
Ти поводилася дуже сміливо.
-Було важко. -Уявляю.
Чому ти нам не казала?
Вони повертаються. Ґабріело, ходімо.
Не сідайте.
Іменем італійського народу
з посиланням на статтю 425 Кримінального процесуального кодексу,
я заявляю, що підстав для притягнення до відповідальності Еліа Маріні немає,
оскільки злочин, у якому його звинувачують, відсутній.
-Що я казала? -Дякую, Деліє.
Дякую.
Не хвилюйся. Можемо оскаржити.
Ні, досить.
Джуліє.
Вибач.
Мені треба побути одній, мамо.
Вибач.
Мамо.
Стефано.
Я зробив це заради тебе.
Мені начхати на гроші чи готель. Я…
Я хвилююся, що Еліа…
Ти хвилюєшся за мене все своє життя, Стефано.
Ти знаєш, що Еліа стежив за мною і шантажував мене, щоб уникнути суду?
І дівчина, якій ти дала гроші. Він знав її з Іспанії.
Я все знаю.
Усе.
Припини хвилюватися за мене.
Живи своїм життям.
Вільним життям.
Ґабріело, чекай.
Що?
Що ти маєш на увазі?
Після всього цього
нічого не скажеш? Просто підеш?
Ми всі забагато говорили.
Зараз нам потрібна тиша.
Я з тобою зв'яжуся.
ПОЛІЦІЯ САН-ВІНЧЕНЦО
-Бувай. До завтра. -Бувай. До зустрічі.
Я бачив тебе у відділку.
Навіщо переслідуєш мене?
Чого ти хочеш?
Я лише хочу поговорити.
Що ще казати?
Я помилився.
Я справжній довбень.
Я все зіпсував.
Нічого нового.
Я зірвався, Маттіа.
Зі мною такого ще не було. Я облажався.
Тож я прошу вибачення.
За все.
Стефано, я тобі пробачаю.
-Але справа не в цьому. -Скажи, що мені зробити.
Я зроблю.
Присягаюся.
Я радий, що бачив твій зрив.
Інакше я б ніколи дещо не зрозумів.
Ти ніколи не покинеш дружину.
Але ми були щасливі.
Ми знайшли баланс.
Так.
Але це не тривало б довго.
Облиш мене.
Маттіа.
Куди ти зібрався?
Чесно кажучи, не знаю.
Поговоримо?
Який сенс? Я бачив твій учорашній погляд.
І більше ніколи не хочу його бачити.
Бувай, Ґабріело.
Клянуся, я поверну тобі всі гроші.
До останнього цента.
Послухай, Еліа.
Коли я говорила з Мариною…
вона дещо мені розповіла.
Я зробила все, щоб його повернути.
Але це не допомогло.
Він тисячу разів міг утекти.
Але єдине, чого він хоче, це бути з тобою.
Як я можу тобі вірити?
Він кохає тебе!
Хоч ти й вдвічі старша за нього.
Хоч я й ношу його дитину.
Я не хочу цю дитину.
Я не знаю, як її виховувати. Я не можу.
Я сама, у мене нікого немає.
Я багато думала про нас. Про себе. І про неї.
Я вирішила зробити Марині пропозицію.
Дитина матиме все необхідне.
Я забезпечу повну підтримку.
Але вони мають зникнути з мого життя.
А ти роби, що хочеш.
Я не знав, що вона вагітна, коли йшов.
Принаймні про це ти не збрехав. Знаю.
Я грандіозно облажався.
Якщо можеш мені пробачити, я більше за все хочу бути з тобою.
Послухай. Я не хочу з тобою одружуватися.
Я вже була в шлюбі, це було нудно.
Я хочу бути вільною. І хочу, щоб ти теж був вільним.
Щоб нас не зв'язувало ніщо,
окрім бажання бути разом.
Ти і я.
Якщо це зробить тебе щасливою, я теж буду щасливим.
Так.
Ми можемо бути дуже щасливими.
Віднині й надалі.
КІЛЬКА МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
-Доброго ранку. -Доброго.
-Привіт. -З днем народження, мамо.
Привіт, сонце.
Дякую.
-Еліа. -Привіт.
Поставте у вазу.
-З днем народження. -Дякую, Естер.
-Привіт. -Привіт, мала!
-Привіт, люба. -Привіт, Софіє.
-Привіт. -Як справи?
-Усім привіт. -Дивіться, хто прийшов.
-З днем народження! -Ні!
-Привіт. -Я ж казала, без подарунків.
Ми не послухали.
-Ти прекрасна. -Дякую.
-Я покладу сюди. -Я помию руки.
Минулого року ти дарувала мені песика. Пам'ятаєш?
Що я отримаю цьогоріч? Двох котів?
-Можливо. -Ні!
За Ґабріелу.
За Ґабріелу!
-Дякую. -Так.
Дякую.
-За Ґабріелу! -З днем народження!
З днем народження.
-Усі тут? -Так.
Можемо обідати.
Так. Дякую.
Не пам'ятаю, де я це прочитала,
але є одна дуже важлива для мене цитата.
«Краще жити в омані, ніж померти від розчарування».
ОМАНЛИВЕ КОХАННЯ
ЗА МОТИВАМИ БРИТАНСЬКОГО СЕРІАЛУ GOLD DIGGER
Переклад субтитрів: Анастасія Дуб