Denne serie er løst inspireret af Karl Lagerfelds liv.
Nogle af karaktererne, deres intime og professionelle forhold, -
- deres ord og gerninger, steder hændelser og events, -
- og kunstneriske kreationer -
- kan være fiktive eller ændret for underholdningsformål.
I disse tilfælde af fantasi eller ændringer -
- er enhver lighed med den faktiske figur, historie eller person -
- udelukkende af underholdningsformål -
- og ikke tiltænkt at skildre den faktiske person eller deres historie.
EFTERÅRET 1974
Jacques?
Hallo?
Højtstående venner eller ej, tager vi dem igen, er vi ikke så flinke.
Den slags er ulovligt.
- Naturstridigt og ulovligt. - Ja.
Vent her.
Jeg er ligeglad med, hvem Yves går i seng med.
Men han skal sidde på sin plads og tegne i morgen.
Gid Jacques ville holde op med at se folk, der bare trækker ham ned.
- Enig. - Enig.
Hold din gigolo i snor, eller jeg giver ham en lærestreg.
Sikken barbar!
Smut, homoer.
-Slip mig. -Fint.
- Jeg glemte min lighter hos transen. - Hold kæft.
Er du vred, fordi jeg morede mig på molen med Yves?
Du må godt sige, du er jaloux.
Du er bare en umoden knægt, en ballademager.
Du er ikke jaloux, fordi du ikke føler noget.
Hvis du følte noget, ville du være jaloux, glad, forelsket.
- Du ville være i live! - Du skal ikke kneppe Yves!
- Det er ikke så kompliceret, vel? - Og der var det.
Det var du længe om! Og hvorfor må jeg ikke kneppe Yves?
- Det ved du godt. - Du fortæller mig aldrig noget. Hvorfor?
Hvem du end vil! Bare ikke ham!
Du ved det, og det er derfor, du gør det. Du ydmyger mig.
Jeg giver dig mad, tøj, et sted at bo. Jeg betaler for dine byture, dine plader.
Hele dit lorteliv som forfatter, der ikke kan skrive en linje!
Du er ingenting!
Og hvad er du uden mig? Du er en klamphugger.
Du er en hjerne med ben, alene. Du ender alene som en idiot.
Ud med dig!
Yves har hjerte, mod og en pik!
Derfor er han kunstner, og derfor bliver du det aldrig.
Undskyld forsinkelsen.
Det er sublimt!
Vis nu lidt entusiasme. Det er et kunstværk.
Ovenlyset, de perfekte proportioner...
Taj Mahal er også et kunstværk. Vil du gerne leje det?
Du har taget tegnebogen med.
Lad mig gætte. Hr. Lenoir synes, det er for dyrt.
Han vil tjene formuer uden at bruge en øre.
- Gaby synes, det er for stort. - Det er netop pointen.
Vi kan ikke fortsætte med modeshows omgivet af potter og pander!
Jeg tror, vi kan finde en balance mellem restaurant og et krydstogtskib.
Hvordan skal jeg udfylde det? Du får brug for mindst 1.000 gæster.
Hvor finder jeg dem?
Det kunne end ikke Pierre Bergé klare.
Fint.
Karl!
Karl! Hvad er der med dig?
Det nytter ikke noget at blive vred.
Vi snakker bare. Vi har alle vores mening.
Men det er jeres hus, så I bestemmer.
- Jeg er bare underordnet. - Du er ikke bare underordnet.
- Karl... - Jeg er træt af det.
- Af hvad, Chloé? - Af ikke at blive taget alvorligt.
Jeg tager dig da alvorligt.
Det gør ingen.
Hej, Elisabeth, det er Jacques. Er Karl der?
Nej.
Ved De, hvornår han kommer?
Jeg ved det aldrig.
Er der en besked?
Ingenting. Nej, det...
Bare sig, at jeg ringede, ikke? Tak.
Tjener, dagens ret, rødvin og kaffe. Samtidig.
Så er vi her endelig!
For nogle måneder siden svarede De ikke på mine invitationer, -
- og i dag ringer De til mig.
De var ikke producenten for Saint Laurent Homme dengang.
Når krummerne falder, flokkes duerne!
- Skal vi tale ego eller forretninger? - Lad os tale forretninger.
Er De stadig interesseret i kvinde-prêt-à-porter?
Så vidt jeg forstår, fungerede det ikke for Dem?
Fungerede ikke? Der strækker De den nok!
Tak.
Deres mærke...
Roza Gouz, hvor længe holdt det?
Jeg har mange andre. Det kalder jeg ikke fiasko.
Det er markedstest.
Jeg prøver en masse ting, ser på de nyeste trends og forfiner dem.
Karl, jeg er nummer et i herre-prêt-à-porter.
Det er kun et spørgsmål om tid, før jeg også er nummer et i kvinders.
Jeg startede med tre stykker stof hos min onkel.
Jeg forsikrer Dem, det sværeste er ovre.
Så hvis De endelig er klar til at designe for mig, -
- har jeg masser af mærker, der skal peppes op.
Er De interesseret i mig, -
- eller bruger De mig som forhandlingsmiddel hos Gabrielle Aghion?
Jeg fandt det underligt, at vi skulle mødes tæt på hende.
Goddag.
Gør vi forretninger med Bidermann?
Man må hellere lade være med at afvise dine ønsker.
- Vi snakker bare. - Nej, Bidermann snakker ikke.
Han køber firmaer og folk.
- Forlader du os? - Hvad solgte I sidste år?
- Tre millioner. - 3,7. Dobbelt så meget.
Dobbelt så meget, som før jeg blev kunstnerisk direktør.
Ja, du tjener penge til os. Vi betaler dig derefter.
Men jeg er stadig ansat.
Når jeg vil holde et show et sted, der er vores succes værd, -
- giver I mig komplekse regnskaber.
Det er på tide, I gør mig til partner og lader mig tage del i beslutningerne.
- Ellers? - Det er kun fair.
- Ellers? - Ellers overvejer jeg mine muligheder.
Okay, udmærket.
Hallo?
Jeg er på vej.
Det er for preussisk.
Ikke feminint nok.
Ja, men det er vist min stil.
For Chloé, den her er også for Chloé.
Den er ikke dårlig, vel?
Det ligner Courrèges.
Jeg synes...
Det er din stil.
Ja, og den er hæslig.
Du har brug for stil, du har 20...
Du må hellere finde din stil, før du skaber dit eget brand.
- Goddag, hr. - Goddag, Geoffrey.
Lad os gå ind til mig.
Det er et slot i Morbihan. Det er til salg.
Den hedder Penoë eller Pinoë.
Jeg ved det ikke, jeg forstod det ikke. Det er bretonsk.
Der er intet vand, ingen strøm. Alt er, som det var.
Smuk ejendom fra det 18. århundrede.
Ringede du, fordi du vil købe et slot?
Jeg vil høre din mening.
Gør, hvad du vil med dine penge, Karl.
Det er til os begge to.
Hvad mener du?
Jeg tænkte på et sted væk fra Paris, så vi kan få lidt frisk luft.
Der er en stor park. Vi kunne sætte den i stand.
Det ville være et projekt for os begge.
Hvis du vil.
Her er, hvad vi gør.
Du køber slottet.
Og inviterer mig på weekend alene med dig.
Okay? Og ingen andre.
Ingen mor, ingen venner, intet selskab, intet.
Dig og mig i 48 timer.
Okay.
Uden masker. Vi viser alt.
Okay.
Er du tilbage på gerningsstedet, lille mis?
At bruge Bidermann til at blive partner, var et beskidt trick.
Du kunne bare være kommet til mig.
Du kunne have givet mig et tilbud.
Tak.
Værsgo.
Jeg gør dig ikke til partner.
Hvis Lenoir står i vejen, så mind ham om, at...
Vi ved, hvor meget Chloé skylder dig, især de sidste tre år.
Men der er en, der har gjort mere for Chloé end dig.
Og det er mig.
Med mine ideer, min stil, kjolerne, mine farvevalg.
Chloé er mig.
- Og Lenoir. - Nej.
Lenoir investerede for 15 år siden.
Det er mit hus. Jeg er allerede minoritetsaktionær.
Og du beder mig om at opgive endnu mere.
Jeg respekterer dig, jeg tror på dig, men jeg vil ikke yde den slags ofre.
Så du fyrer mig.
Det er dig, der truer med at gå.
Vil du blive? Det ville glæde mig.
Men jeg kan kun tilbyde en lille lønforhøjelse -
- og et sted uden potter og pander til næste show.
Hvis det ikke passer dig, hvis du hellere vil ud med Bidermann -
- og skabe dit brand, så forstår jeg det.
Jeg er ikke vred.
Det er op til dig.
Karl?
Velkommen til Penhoët.
De lod sig ruinere ved at istandsætte nordmuren.
De satte stilladser op og bang! Ikke flere penge.
Sådan gør vi det ikke.
Vi må være metodiske. Vi begynder med haven.
Fordi det tager længere tid at gro træer end tapet.
Vi planter bøgetræer.
Ja, og grædepile. Jeg elsker grædepile.
- Åh, ja. - Ja.
Solgt. Og et spejlbassin, ligesom i Versailles.
Og vi tager os tiden til det. Ti år, om nødvendigt. Tyve år.
- Er vi her stadig om 20 år? - Ja da.
- Er vi ikke? - Jeg er, men jeg ved ikke med dig.
Jeg kan godt lide det.
En ruin, som vi kan bruge et liv på at sætte i stand.
Bid for bid.
Som guldsmede.
Vi forvandler det til en juvel.
Ved navn Penhoët.
Penhoët. Det lyder virkelig som en slags pandekage.
Nej.
Det går ikke.
- Jeg drikker ikke. - Jo, du gør.
Drik!
Kom med.
Karl?
Det er så ensomt at være sammen med dig.
Godmorgen, hr. Klokken er ti.
Toget i Paris går kl. 11. Vi skal gå, så vi må afsted.
Hvor er Karl?
Han er kørt til Paris.
Jeg venter nedenunder.
- Goddag, Karl. - Goddag.
Har De haft en hyggelig rejse?
Dejlig bil. Denne vej.
Nå?
Jeg ligner en fedtet boss, men mine fabrikker er gode.
Kan De lide det?
Her var engang tusind arbejdere. Chefen var socialist.
Han betalte deres ture til at svømme om sommeren.
Han gik konkurs, nu er det mit.
Men jeg kan genansætte arbejderne. Det vil de meget gerne.
Karl, vi kan gøre alt her.
Blondedesign og mønstre derovre.
Quiltning, klipning og montage her.
Fuld kontrol fra ende til anden.
Sig, De er glad.
Jeg er glad.
Med lidt mere lidenskab og liv! "Jeg er glad!"
Jeg er glad!
Sådan! Lad os annoncere Karl Lagerfelds hus.
Det er bare rå udkast til diskussion.
Hvor jeg kommer fra, elsker vi det rene og hvide.
Rent og sobert.
Med oliekrisen og de bekymringer, der følger med, har folk brug for det.
Tiltrækningen ved sparsommelighed, hvide, sorte, brune, tidløse ting.
Lagerfeld er for dem, der kan lide renhed i tøjdesign.
Men moderne, naturligvis.
Det er bare en første tanke, der skal forfines.
- Lad os tale om strategi. - Nej.
- Fortæl mig først, hvad De synes. - Har De set, hvordan jeg klæder mig?
Jeg hyrer folk som Dem til at sige, hvad stil er.
Kan De lide Deres stil? Synes De, den er god?
- Ja. - Godt, så kan De se.
Jeg leder ikke efter den næste Saint Laurent.
Jeg har, hvad jeg har brug for. Designere, der skaber kunst, er kedelige.
De, på den anden side, er forretningsmand. Jeg kan tale forretninger med Dem.
Og som De siger, er der en global oliekrise.
Hvem skal vi sælge til?
Til Amerika!
Vi begynder blødt, som man siger, med sportswear.
- Sportswear? - Præcis.
Billigt at producere, og vi hæver prisen, fordi det er "made in Paris."
Skal vi starte der, så?
Jeg får skrevet en kontrakt.
I aften bød vi ministeren...
Post.
Fra din Yves
Hr. Jacques de Bascher 15 rue du Dragon -Paris
VI SES I AFTEN Din Yves
Er du i dårligt humør?
Mor, ikke nu.
Det er ingen grund til at smække med døren.
Har Jacques ringet?
Jeg er ikke en telefoncentral.
Hvordan går det med dit brand?
Jeg gør alt. Jeg giver alt.
Intet ændrer sig.
Det betyder, at du ikke gør nok.
Hvor skal du hen?
Til Warhol-fest hos Saint Laurent.
Andy. Godt at se dig!
Hvad siger du?
Fire gange Saint Laurent på lærred...
Stadig mindre kompliceret end originalen.
Hvordan går det, ven?
Hver gang jeg kommer til en parisisk soiré, -
- føler jeg, at jeg trænger mig på.
Selv når den er i min ære.
Måske har folk problemer med min paryk?
Nej, det er bare Paris...
En konstant lektion i ydmyghed.
Er det derfor, franskmændene opfandt champagne?
- For at kunne holde det ud? - Sublimt maleri!
Tillykke, hr. Warhol.
Hvor er din Jacques?
Jeg hører, han er sjov.
Godaften.
- Skal du ud og fiske? - Jacques!
Det er et helvede! Jeg kan ikke spise. Hjælp mig.
Du ser skøn ud.
Du ser også vidunderlig ud.
Godaften.
- Godaften. - Godaften, Yves.
Få dig noget vand.
- Godt. - Jeg forlod Pierre.
- Godt. - Jeg forlod Pierre for dig.
- Vi flytter til Marrakech. - Nej. Vi gør ikke noget.
Du har drukket, tag noget vand. Du er fuld.
Hvad laver du?
Lidt vand, tak.
Nej, lad mig være. Hvad er det, du laver?
- Yves, kom og sæt dig. - Hvad er der?
Pierre!
Checkhæftet.
- Det er mine penge. - Nej, stop.
Hvor meget vil du have? Jeg vil købe ham af dig.
- Læg det væk. - Skriv lige det beløb, du vil have.
Vær sød at give mig ham.
Jeg er ulykkelig.
Jeg vil rejse væk med ham. Jeg er så ensom.
Jeg kan ikke klare det her liv.
Giv ham til mig. Jeg bønfalder dig.
Kom.
Yves?
Kom. Det skal nok gå. Rejs dig op.
Jeg kan kun give det, jeg har. Tag det, eller gå videre.
Nå? Hvad har du besluttet?
Hvad synes I om en duft?
- Bliver du, eller går du? - Hvad synes I om en duft?
Der er krise. Hvor længe ved vi ikke, men salget falder.
Og Paris er lille.
Hvorimod verden er enorm, og den ændrer sig hurtigt.
En duft er en luksus, man køber, når man ikke har råd til luksus.
Og den sælger, selv i krisetider.
Vi kan tage til USA.
Vi er ligeglade med det parisiske hierarki.
Virker det, virker det.
Vi skaber vores navn med duften, sælger tøj og vokser.
Vi laver kjoler, ikke dufte. Det er billigt og meget rentabelt.
Men bliver du eller går du?
Halvtreds procent.
Vi opretter et uafhængigt firma til duften.
Jeg tager mig af flasken og promoveringen.
Jeg får 50 % af overskuddet. Og I får den anden halvdel.
Og du bliver?
Jeg bliver.
Så underskriver du en eksklusiv kontrakt.
Jeg respekterer alle gamle kontrakter, men intet nyt.
Du er min, i mindst ti år.
Glem Bidermann.
Og dit mærke.
Verden er vores!
Har du valgt?
Jeg valgte dig fra starten.
Hvad med dig?
Hvad med middag på Le Sept?
- Godaften. - Godaften.
- Har De hørt det? - Hørt hvad?
Rygter om hr. Saint Laurent.
Kunne nogen for én gangs skyld ikke tale om Saint Laurent?
- Han er forsvundet. - Hvordan det?
Hans ansatte ventede hele dagen, og han dukkede aldrig op.
Ingen har set ham i 24 timer.
- Menukortet, tak. - Selvfølgelig.
Hvad ved du så?
Jacques, åbn døren!
Jeg så ham i går efter festen.
Jacques! Sådan her? Ikke?
Hvad laver du her?
For at slå op.
Jeg morede mig med dig, og nu er det tid til at gå.
Det var voldeligt.
Det er slut. Gå nu!
Han ville ikke lytte.
- Han var vanvittig. - Kom så!
Han er tydeligvis klinisk sindssyg.
Lille luder!
Du må ikke forlade mig!
Han er syg. Og når han er syg, skader han sig selv.
Jeg vil gøre alt!
Skal du kaste glas efter mig nu?
Hallo!
Hvad gjorde du?
Jacques? Hvad har du gjort?
Tekster af: Anders Langhoff