Denne serie er løst inspireret af Karl Lagerfelds liv.
Nogle af karaktererne, deres intime og professionelle forhold, -
- deres ord og gerninger, steder hændelser og events, -
- og kunstneriske kreationer -
- kan være fiktive eller ændret for underholdningsformål.
I disse tilfælde af fantasi eller ændringer -
- er enhver lighed med den faktiske figur, historie eller person -
- udelukkende af underholdningsformål -
- og ikke tiltænkt at skildre den faktiske person eller deres historie.
Så det er den berømte Club 7!
Jeg har hørt så meget om det!
Karl, Pierre Bergé er her.
Hvad de end siger om dig, så omfavn det. Så bliver de trætte af at snakke.
Det er ikke dig, de kalder for en luder.
Hun har den bedste amerikanske næse, så jeg skal bruge hende til Chloés duft.
Så tag dig sammen.
Klar til vores store entré?
Sikken skønhed... Nej, det er rigtigt!
Ti stille.
- Er du udsmider nu? - Få din luder væk herfra.
- Hvad sagde du? - Hvis du har et problem, så sig det.
- Jeg taler ikke med dig. - Det er ikke dig, der bestemmer, vel?
Jo, jeg sagde, du skulle holde kællingen i snor.
- Hvad laver du? - Er du skør?
Hvem vil du have i din klub? Lagerfeld eller Saint Laurent?
- Saint Laurent. - Værsgo.
Jeg brækker dine knæ, hvis jeg ser dig igen.
Og du er død, tysker.
Jeg sviner dit navn til i hele Paris.
Det må være alvorligt, hvis Jacques er her klokken syv.
- Hvordan? - Det kunne jeg godt have været foruden.
Hør, jeg...
Jeg er ked af, at du blev indblandet.
Jeg besøger Pierre.
Hvorfor?
- Forklare, få ham til at forstå... - Hvad vil du sige til ham?
"Jeg kan ikke holde pikken i bukserne.
"Jeg kan ikke kende fornuft fra vanvid." Skal du også se Saint Laurent?
Og mit omdømme?
Hvordan vil du redde mit professionelle omdømme?
Det er vores levebrød. Pierre kan ødelægge det på en uge.
Tyve år.
Arbejde hver dag i tyve år for at få en lille smule respekt fra folk.
Ingen kan lide mig.
Ingen ønsker, at jeg får succes.
Og du ødelægger det hele.
Så gå hjem, og lad mig klare det.
- Karl, jeg kan... - Lad være med at sige eller gøre noget.
Forsvind. Jeg vil ikke se dig mere.
Jeg har også ære. Jeg er også blevet fornærmet.
Ære? Hvad fanden betyder ære?
De fleste lever fint uden.
Jacques er i skammekrogen.
Og når Pierre truer med at sende folk efter dig, er han i stand til det.
Jeg advarede dig.
Tillykke.
Hvad laver du? Kan du ikke se, jeg går her?
Er jeg usynlig? Din lille lort!
Bernadette Maurice fra New York Times, syg.
Hun undskylder, interviewet er udsat.
Mont-Servant fra Le Monde har for travlt. Jeg ved ikke, om de kommer til showet.
Macy ligeså. De ser det an i sidste øjeblik.
Det er meget for en morgen.
John Fairchild hjalp mig med at forstå, hvad der foregik.
Få styr på lortet med Pierre Bergé.
- Det var det, han sagde. - Jeg troede ikke, det ville gå så stærkt.
Ja, det glemte jeg næsten!
Den amerikanske parfumepige ringede, hun vil ikke rodes ind i en skandale.
Hun tager hjem til New York.
- Hvad gjorde du ved Pierre Bergé? - Ingenting.
Han brugte sin morgen på at ringe til alle moderedaktører og sige, -
- at de måtte vælge mellem Saint Laurent og Lagerfeld.
Og de valgte alle Saint Laurent.
Alt det postyr er ikke værd at tale om.
Men på trods af det påvirker det Chloé, og jeg skammer mig dybt.
Jeg er fast besluttet på at løse problemet, -
- og der vil være journalister til stede. Det lover jeg.
Men hvordan vil du løse det?
Alle hader Pierre Bergé.
Han har nedgjort alle på et tidspunkt. Men ingen siger noget.
Han er den mægtigste mand i branchen. Han kan skabe eller knuse dig.
Sagen er Paris' største samtaleemne. Jeg er ligeglad.
Men slut fred med Bergé.
For enhver pris.
Det er et venskabeligt råd. Og en ordre fra din chef.
- Har vi en blomsterhandler i New York? - Jeg kan finde én.
Få en buket leveret til parfumedamen. Vårguld, azaleaer, påskeliljer.
- Hele armen. En stor, dyr buket. - Godt.
Saint Laurents kontor, tak.
Ja, Anne-Marie Muñoz, tak.
Det er Roland.
Tusind tak.
Kom ind. Den er åben.
Er fruen i natkjole? Håber du, jeg renser dit afløb?
Det ved du godt, ikke lige er mig.
Okay.
Jeg tager det hele. Speed. Kokain.
Planlægger du selvmord eller en fest?
Det kommer an på.
Hvad laver du nu? Vil du...
Vi kan snakke. Jeg har god musik.
Det er pænt af dig. For meget arbejde.
- For meget arbejde? - Ja.
Sådan er det i øjeblikket.
Jamen så kom tilbage til arbejdet.
- Behold resten. - Tak.
Du er berømt, min ven. Mine kunder snakker om dig.
- Sig, de skal pisse af. - Okay.
Pas på med speeden. Den er stærk.
Farvel, Jacques.
Anne-Marie, godt at se dig.
Det her er et godt sted.
Her ser ingen os. Vi er langt fra Saint Laurents systuer.
Jeg kan se, du er en god ven.
Pierre kan smide mig ud i morgen.
- Jeg er ikke immun. - Det ved jeg.
Du skal forklare mig, hvad der foregår med Yves, hvor er han?
Ikke her.
Hvad mener du med "ikke her"?
Vi har ledt allevegne i to dage.
Endelig blev vi ringet op af et herberg i Nanterre.
Han anede ikke, hvor han var.
Ingen legitimation, jakke eller sko.
Han var blevet tævet eller var endt i et slagsmål. Hvem ved?
Han var ikke et kønt syn.
Det er ikke første gang, det har slået klik for ham.
Han klarer sig. Du får ham på benene igen.
Pierre fik ham indlagt på hospitalet. Yves smed en marmorbuste efter ham.
Selv om han er skør, glemmer han aldrig Pierre.
Det fortjener han ikke. Han skaber sig, men han bærer byrden.
Yves kunne ikke klare sig uden ham.
Han skulle også indlægges i '61.
Seks måneder senere kom han ud og skabte sit modehus.
Det er værre end i '61.
Denne gang er det hans nerver og alkohol og stoffer.
Og jeg inkluderer din Jacques som et stof.
Han designer ikke længere.
Hele firmaet er på hold.
250 ansatte venter som sultne høns. Der er en måned til showene.
Jeg designer kollektionen for ham.
Hvem ved det?
Ikke nogen. Kun Pierre og mig.
Vi lyver for alle. Når vi taler, spekulerer vi på, om det er slut.
Gjorde du det med vilje?
Gjorde hvad?
- Gjorde hvad, Anne-Marie? - Det siger Pierre.
At du opmuntrede Jacques til at såre Yves.
At du brugte Jacques til at knuse Yves.
Er det sådan, du ser mig?
- Jeg aner det ikke. - Hvorfor skulle jeg gøre det?
Fordi jeg er jaloux?
Fordi jeg vil være Yves?
Han og Jacques er enige voksne.
Sandheden er, at Pierre er så vred, -
- fordi han ikke vil erkende, at Yves er skør.
Det er Jacques og jeg ikke ansvarlige for.
- Okay. - Ja.
Sainte-Anne Hospital
Min Karlito.
Kommer du for at få mig ud?
Jeg har ikke gjort dig noget.
Han ledte efter mig.
Han elsker dig.
Det er dig, der ikke kan elske.
Hvor skal du hen, Karl?
Du må ikke efterlade mig her!
Karl?
Ikke nu, mor!
Jo, nu!
Jeg lader dig komme videre med dit liv.
Mor, hvad vil du?
Jeg var lige hos frisøren.
Der sad to sladretasker ved siden af.
Grevinde de Ribes og baronesse de Rothschild.
Venner af Yves og Pierre Bergé, hvis jeg forstod dem ret.
Hvis du vil fortælle mig, at de sagde slemme ting om mig, -
- vil jeg intet vide.
De talte om mig.
Dig?
Om "Karl Lagerfelds mor", nazisten.
Vi vil altid være nazister for franskmændene.
Og jeg sagde aldrig noget.
Men Pierre Bergé er velinformeret.
Han ved, din far hverken var baron eller svensker.
Og at han brugte tvangsarbejdere på fabrikkerne.
Han besluttede at fortælle alle sandheden.
- Du har mistet kontrollen, søn. - Nej!
Jeg får den tilbage.
Den klæder dig, Amina.
Flot fylde. Flot arbejde.
Ser hun stadig journalisten fra Paris Match?
Amina? Hvorfor er du interesseret i Paris Match?
Har du besøgt Pierre Bergé?
Amina.
- Du bor i Champs-de-Mars, ikke? - Jo.
Jeg kører dig senere.
- Jeg skal den vej. - Okay.
Jacques?
Det er mig. Luk op.
Kan vi snakke?
Fra din Yves
Som du er Din Yves
Jacques - Du er min last, mit liv, min religion, min synd og min død
"Karl, det er ikke sjovt længere.
"Og siden jeg stadig har en smule stolthed og energi, -
- " vender jeg, gigoloen, geni-morderen, -
- "tilbage til det sted, hvor jeg stadig kan gå med panden højt.
"Farvel, Paris. Held og lykke.
Udmærket, og det er mit.
- Gud, han er så dum! - Min kære, lille mor!
Hvad laver du her?
Min skat.
Jeg er tilbage.
Hvor ser du godt ud.
Hvor er far?
Han hviler sig. Eller prøver.
- Goddag? - Hvad hører jeg?
Er Yves Saint Laurent død?
Anna, så rygtet er nået til Milano?
Ja. Pressen har fundet artiklen fra Paris Match.
- Hvor kommer det rygte fra? - Det spørger vi alle om.
- Hvad har Pierre at sige? - Pierre Bergé gør, som han altid gør.
Han nægter at tage telefonen, når en journalist ringer.
Ingen af os har kunnet tale med ham.
Hvad vil han gøre? Gemme liget i et skab?
Hvis Yves Saint Laurent er død, skal vi vide det.
Jeg vil ikke tro på det.
Jeg kommer til Paris.
Jeg vil hænge ud hos Bergé med alle de andre fra Vogue.
Han er nødt til at tale med os.
Okay, hold mig orienteret, ikke?
- Selvfølgelig, skat. - Tak.
ER YVES SAINT LAURENT DØD?
Kom ind, doktor.
Goddag, hr. De Bascher.
Min lille Jacques!
Hvor er jeg glad!
- Så glad! - Det er jeg også.
- Hvor er min varme kakao? - Jeg henter den.
Hvor er mor?
Det ved jeg ikke. Sikkert på vinmarken.
Godt.
Kom du for at se os eller for at flygte fra Paris?
Jeg ville se jer.
- Lagerfeld skred, ikke? Er du flad? - Nej.
- Er du syg? - Nej.
Hvis du er syg, så hold dig fra far.
- Han er svag. - Jeg er ikke syg.
Jeg kom for at få selskab, lidt kærlighed.
Du har glemt os i tre år. Vi sagde, far havde kræft...
Du vil bare have vores kærlighed.
Jeg har ikke glemt jer, Anne.
Gå ind og se far. Han ved, du er her.
- Hold op! - Jeg er tilbage, -
- vi spiser frokost, vi taler. Fortæl, hvordan du har det!
Hvem er Beaumarchais? Mine venner møder dig til fester i Paris.
Du går åbenbart under navnet Jacques de Bascher de Beaumarchais.
Så hvem er Beaumarchais?
Er vores navn ikke nok? For usofistikeret?
Skammer du dig? Er det for gammeldags? Ikke forgyldt nok til dine venner?
Du aner ikke, hvad du snakker om.
Jo. Det er allevegne, og jeg hader det. Vi er ikke opdraget sådan.
Du råber! Stop nu!
Jeg troede, du og Lagerfeld var forelskede.
Ja, selvfølgelig.
Det lyder mere, som om det handler om sex.
Du kunne være så meget mere, Jacques. Og hvad gør du med dit liv?
Du opgiver dine studier for det. Du vender din familie ryggen for det.
Du siger til dig selv, at far afviste dig, fordi du er bøsse.
Men far afviser dig, fordi du altid vælger den nemme udvej.
Tænd fjernsynet!
Hvis jeg var død, ville jeg vide det som den første.
Siden i morges har jeg fået lov til at gå ud og arbejde i studiet.
Jeg er syg. Meget syg.
Jeg har været syg længe, men ingen bemærkede det.
Hr. Saint Laurent lider af et nervøst sammenbrud.
Og vi kan bekræfte her i dag, at han ikke har andre sygdomme.
Er de skøre?
Det slår dem ihjel!
Så holder de da op med at nage.
Alle disse vedholdende rygter de sidste par dage -
- er intet andet end forgæves forsøg på at bagvaske Saint Laurents hus.
Hr. Saint Laurent er det geni, vi kender.
Karl.
Står du bag alt det her?
Hørte du det ikke?
Yves ødelægger sig selv.
Vi kan forsikre jer om, at han har de bedste læger.
Ja, tænk ikke på mig. Jeg passer på mig selv.
Jeg får det snart bedre.
Jeg kan stadig overraske jer.
Hvad alle rygterne angår, -
- bør de vide, at vi vil finde ophavsmanden.
- Hallo? - Hr. Saint Laurents kontor, tak.
- Hvem skal De tale med? - Anne-Marie Muñoz.
- Hvem ringer? - Roland.
- Hallo? - Det er mig.
Ja.
Tilgiv mig, hvad jeg er nødt til at gøre, men jeg har intet valg.
Hvad?
Jeg har alle de breve, Yves skrev til Jacques.
Hvordan angår det os?
Sig til Pierre, at hvis han bagtaler mig igen, -
- sender jeg brevene til aviserne.
Hører du?
Ja.
Vi er glade for, du er her.
Tak, Chantal.
Godaften, far.
Har vinstokkene det godt? Slår de skud endnu?
Ikke dårligt.
Der er ikke varslet frost.
Godt.
Så er vi snart klar til at tage skuddene.
Sikkert.
Augier ringede.
Han kan låne os to pakkere, mens vi leder efter andre.
Xavier, vores yngste, kan måske hjælpe til.
Hvis han er færdig med sine eksamener.
Jeg tror, han næsten er færdig, ikke?
Ja, han er vist næsten færdig.
Godt. Han tager tingene alvorligt, vores yngste.
Han er til at regne med.
Wow! Virkelig?
Ved du, hvad du lider af?
Ubrugelighed.
Hvis du gjorde dig nyttig, ville du føle dig mindre alene.
Hold nu op med dine lebbe- og bøsseforeninger.
Jeg vil ikke marchere på gaden.
- Hvorfor? - Det gør jeg bare ikke.
Homoseksualitet er ikke kun en privat sag, en måde at klæde sig eller feste på.
At leve sit liv og lade andre leve deres. Det er dybt politisk.
Det er en sag, og det er vigtigt at have én.
Du har brug for en sag, Jacques.
En revolutionær og en gigolo. Jeg elsker det.
Godt, far har tre andre børn, der kan redde familien fra fortabelse.
Det er slet ikke godt.
Er det ham?
- Kommer du? - Ja.
- Lad os gå. - Okay.
- Jeg kommer nu. - Far, gudstjenesten starter.
Kom. Lad os gå, skat.
Jeg burde have advaret dig.
Så havde det ikke været sjovt.
Undskyld. Jeg forventede ikke, at du kom...
Da jeg kom til Paris i min ungdom, -
- kaldte vi det, du har på for "katolsk" mode, -
- hvordan folk klæder sig til gudstjenesten.
Det er mig uden al sminken.
Jeg har løst det hele. Alting vil ændre sig nu.
Vi tager til USA og laver den skide duft.
Vi genopfinder os selv og morer os.
Vi vender tilbage. Og vi får vores hævn.
Undskyld.
Jeg var hård.
For hård.
Jeg var bekymret og vred.
Jeg sagde ting, jeg ikke mente.
Men det gjorde du.
Vær ikke vred på mig.
Jeg er ikke vred.
Kom så.
Lad os gå.
Må Jesu nåde, vor Herre, Guds kærlighed, Faderens kærlighed -
- og Helligåndens fællesskab være med jer altid.
- Og med jeres ånd. - Og med jeres ånd.
Lad os forberede fejringen af nadveren ved at erkende, at vi er syndere.
Jacques.
- Far vil have dig til at bytte plads. - Hvad?
Stil dig ved siden af ham.
Halleluja, halleluja
Lovpris vor Herre, Jesus Kristus
Tekster af: Anders Langhoff