A SOROZATOT KARL LAGERFELD ÉLETE INSPIRÁLTA.
EGYES SZEREPLŐK, KAPCSOLATAIK,
TETTEIK, SZAVAIK, A HELYSZÍNEK, AZ ESEMÉNYEK
ÉS A MŰVÉSZI ALKOTÁSOK
KITALÁLTAK VAGY DRAMATIZÁLTAK.
ILYEN ESETEKBEN
A VALÓS SZEMÉLYEKKEL VALÓ BÁRMILYEN HASONLÓSÁG
CSAK DRAMATURGIAI CÉLT SZOLGÁL,
NINCS KÖZE A VALÓS KARAKTEREKHEZ.
Ez a híres Club Sept!
Sokat hallottam már róla.
Karl, itt van Pierre Bergé.
Bármit is mondanak rólad, állj bele!
Egy idő után úgyis elunják a témát.
Nem téged neveznek kurvának.
Ő a legjobb amerikai orr, szóval szükségem van rá a Chloé-parfümhöz.
Szedd össze magad!
Készen áll a nagy belépőnkre?
Gyönyörű... tényleg!
Már kidobó is vagy?
Vidd innen a kurvádat!
- Mit mondtál? - Ha problémád van, velem rendezd le!
Nem hozzád beszélek.
Nem te vagy itt a főnök, ugye?
De igen. Mondtam neked, hogy tartsd pórázon a ribancodat!
- Miért, különben mi lesz? - Megőrültél?
Ki jöjjön be a klubba? Lagerfeld vagy Saint Laurent?
- Saint Laurent. - Tessék!
Eltöröm a térdedet, ha meglátlak!
Te pedig halott vagy, kraut!
Bemocskolom a neved Párizsban!
Komoly dolog lehet, ha Jacques reggel hétkor már itt van.
- Hogy vagy? - Ez nagyon nem hiányzott.
Nézd, én...
Sajnálom, hogy belekeveredtél.
Elmegyek Pierre-hez.
Miért?
- Hogy elmagyarázzam neki... - Mit fogsz mondani?
„Sajnálom, nem bírok a farkammal.
„Nem tudom, mi a józanság, mi az őrület.”
Saint Laurent-hoz is elmész?
És az én hírnevem?
Az én szakmai hírnevemet hogy fogod megmenteni?
Azzal keressük a kenyerünket!
Pierre egy hét alatt tönkreteheti.
Húsz év.
Húsz éve dolgozom életem minden napján, hogy egy kis tiszteletet kapjak!
Senki sem kedvel itt.
Senki sem akarja a sikeremet.
És te... Mindent tönkreteszel.
Szóval menj haza, hadd intézzem ezt én!
Karl, segíthetek...
Ne mondj, ne csinálj semmit!
Tűnj el! Látni sem akarlak többé!
Nekem is van becsületem! Megsértettek.
Becsület? Kit érdekel a becsület?
Sokan remekül megvannak nélküle.
Jacques büntetésben van.
Büntetésben.
Amikor Pierre azzal fenyegetőzik, hogy verőembereket küld rád,
abszolút képes rá.
Én figyelmeztettelek.
Gratulálok!
Mit művelsz?
Nem látsz?
Mi? Láthatatlan vagyok? Barom!
Bernadine Morris a New York Timestól beteg.
Elnézést kér. Interjú elhalasztva.
Mont-Servan a Le Monde-tól elfoglalt, nem biztos, hogy jön.
A Macy's ugyanígy. Még meglátják.
Sok ez egy reggelre.
John Fairchild segített megérteni, mi folyik itt.
Rendezd el az ügyet Pierre Bergével!
Ezt mondta nekem.
Nem hittem, hogy ilyen gyorsan terjed a hír.
Majdnem elfelejtettem!
Az amerikai parfümőr hívott. Dühöngve azt üzente,
nem akar belekeveredni egy ilyen botrányba.
Visszamegy New Yorkba.
- Mit műveltél Pierre Bergével? - Semmit.
Reggel végighívott minden divatszerkesztőt,
és közölte, hogy válasszanak Saint Laurent és Lagerfeld között.
És mind Saint Laurent-t választották.
Erről az egészről beszélni sem érdemes.
De mivel ennek ellenére az ügy hatással van a Chloéra,
mélységesen szégyellem magam.
Annyit tudok mondani, hogy megoldást fogok találni a problémára,
és ott lesznek az újságírók a bemutatón.
Ígérem.
De hogyan? Hogy fogod rendbe hozni?
Mindenki utálja Pierre Bergét.
Mindenkivel viselkedett már lekezelően.
De mindenki csendben marad.
A legnagyobb hatalmú ember a szakmában.
Sikerre vihet és tönkretehet.
Biztos, hogy egész Párizs erről beszél. Nem érdekel.
De menj, látogasd meg Bergét, és köss békét vele!
Bármi áron.
Ez egy baráti jótanács.
És a főnököd utasítása.
Tudsz egy jó virágboltot New Yorkban?
Keresek egyet.
Küldess egy csokrot a parfümös hölgynek!
Aranyeső, azálea, nárcisz.
Ne spórolj rajta! Nagy, drága csokor legyen!
Oké.
Saint Laurent irodáját kérném!
Igen, Anne-Marie Muñozt legyen szíves!
Itt Roland.
Köszönöm.
Szabad! Nyitva van.
Madame még hálóingben?
Azt reméled, duguláselhárítás lesz?
Tudod, hogy nekem nem jön be az ilyesmi.
- Oké. - Ta- dam!
Jöhet minden! Heroin, kokain.
Öngyilkosságot tervezel, vagy bulit?
Attól függ.
Mihez van kedved? Nem akarsz...
Tolunk egy csíkot, beszélgetünk. Jó zenéim vannak.
Kedves tőled. Sok a munka.
- Sok a munka? - Igen.
Így megy ez manapság.
Hát, akkor menj dolgozni!
- Tartsd meg a visszajárót! - Kösz.
Híres vagy, haver.
Az ügyfeleim rólad beszélnek.
- Mondd meg nekik, hogy kapják be! - Oké.
Vigyázz a speedballal! Erős cucc.
Viszlát, Jacques!
Anne- Marie, nagyon örülök!
Szerintem ez jó hely.
Senki sem fog meglátni minket. Messze vagyunk a Saint Laurent-műhelytől.
Tudom, hogy jó barátom vagy.
Pierre akár holnap kirúghat.
- Még engem is. - Tudom.
Magyarázd el nekem, mi van Yves-vel! Hol van?
Nem itt.
Hogy érted azt, hogy „nem itt”?
Két napon át mindenhol kerestük.
Végül kaptunk egy hívást a nanterre- i hajléktalanszállóról.
Fogalma sem volt, hol van.
Nem volt nála se igazolvány, se kabát, se cipő.
Megverték, vagy verekedésbe keveredett. Ki tudja?
Nem volt szép látvány.
Nem ez az első alkalom, hogy kisiklott.
Rendbe fog jönni. Talpra állítod.
Pierre kórházba vitette. Yves egy márvány mellszobrot vágott hozzá.
Ha őrült, is, tudja, hogyan kell bánni Pierre-rel.
Pierre nem ezt érdemli. Sokat pattog, de ő viseli a terhet.
Yves nem tudna boldogulni nélküle.
1961-ben is zárt osztályra kellett vitetni.
Fél év múlva kijött, és megalapította a divatházát.
Ez rosszabb, mint '61-ben.
Most nemcsak az idegeivel van gond, ott az alkohol és a drog is.
És a drogok közé sorolom a te Jacques-odat is.
Yves már nem tervez.
Az egész cég leállt.
Kétszázötven alkalmazott vár rá, mint az éhes tyúkok.
Egy hónap múlva bemutató.
Én tervezem helyette a kollekciót.
Ki tud erről?
Senki. Csak Pierre és én.
Hazudunk mindenkinek.
Egymás közt arról beszélünk, vajon itt-e a vég.
Arra!
Szándékosan csináltad?
Mit?
- Mit csináltam, Anne-Marie? - Pierre ezt mondja.
Hogy te bujtottad fel Jacques-ot, hogy bántsa Yves-et.
Hogy Jacques-ot használtad Yves tönkretételére.
Szóval ilyennek tartasz engem?
Nem tudom.
Miért tennék ilyet?
Mert irigy vagyok?
Mert nem Yves vagyok, de ő akarok lenni?
Yves és Jacques felnőtt emberek.
Pierre azért ilyen dühös,
mert nem fogadja el, hogy Yves őrült.
De Jacques és én nem vagyunk felelősek ezért.
- Jó. - Igen.
SAINTE-ANNE KÓRHÁZ
Az én Karlitóm!
Azért jöttél, hogy kivigyél?
Én nem ártottam neked.
Ő jött el hozzám.
Téged szeret.
Te vagy képtelen szeretni.
Hová mész? Karl!
Ne hagyj itt egyedül!
Karl!
Ne most, anya!
De, most!
Hagyom, hogy éld az életedet.
Anya, mit akarsz?
Fodrásznál voltam.
Két nő pletykált mellettem.
Ribes grófnő és Rothschild bárónő.
Yves és Pierre Bergé barátai, ha jól értettem.
Ha azt akarod elmesélni, hogy mi rosszat mondtak rólam,
nem akarom tudni.
Rólam beszéltek.
Rólad?
„Karl Lagerfeld anyjáról”, a náciról.
A franciák szemében mindig nácik leszünk.
Soha nem mondtam semmit.
De Pierre Bergé nagyon jól informált.
Tudja, hogy apád nem volt sem báró, sem svéd.
És hogy kényszermunkásokat dolgoztatott a gyáraiban.
Úgy döntött, hogy mindenkinek elmondja az igazságot.
- Elvesztetted az irányítást, fiam. - Nem!
Visszaveszem.
Nagyon jól áll, Amina.
Szép az esése. Remek munka.
Még azzal az újságíróval jár a Paris Matchtól?
Amina! Miért olyan érdekes a Paris Match?
Mondd,
voltál már Pierre Bergénél?
Amina!
- A Champs-de-Marsnál laksz, ugye? - Igen.
Elviszlek.
- Épp arra megyek. - Oké.
Jacques!
Én vagyok. Nyisd ki!
Beszélhetnénk?
JACQUES DE BASCHER 15 RUE DU DRAGON - PÁRIZS
A TE YVES-EDTŐL
ILYEN VAGY A TE YVES-ED
JACQUES - TE VAGY A KÉJEM, AZ ÉLETEM, A VALLÁSOM, BŰNÖM ÉS A HALÁLOM
„Karl,
„ez már rossz.
„Miután maradt még egy parányi a büszkeségem és energiám,
„én, a dzsigoló,
„a zsenik gyilkosa,
„visszatérek oda, ahol kihúzhatom magam.
„Ég veled, Párizs!
„Minden jót!
„Jacques!”
Rendben, és ez az enyém.
- Istenem, de ostoba! - Drága anyukám!
Mit keresel itt?
Édesem!
Visszajöttem.
Milyen jóképű vagy!
Hol van apa?
Pihen. Illetve próbál.
- Halló! - Mi ez a szóbeszéd?
Yves Saint Laurent meghalt?
Anna! Szóval a pletyka elérte Milánót?
Igen, az egész sajtó ráugrott a Paris Match-cikkre.
Honnan származik ez a pletyka?
Mindannyian ugyanazt kérdezzük.
Mit mond Pierre?
Pierre Bergé azt teszi, amit mindig.
Nem hajlandó felvenni a telefont, ha egy újságíró hívja.
Egyikünknek sem sikerült beszélni vele.
Mit akar csinálni? Elrejti a hullát egy szekrényben?
Ha Yves Saint Laurent meghalt, tudnunk kell róla.
Nem akarom elhinni.
Párizsba megyek.
Bergé irodája előtt fogok dekkolni a Vogue többi újságírójával együtt.
Muszáj lesz beszélnie velünk.
Rendben. Hívj, ha megtudsz valamit, jó?
- Persze, kedvesem. - Köszönöm.
YVES SAINT LAURENT HALOTT?
Jöjjön be, doktor úr!
Jó napot, de Bascher úr!
Az én kis Jacques-om!
Ó, annyira boldog vagyok!
- Olyan boldog! - Én is.
Hol van a forró csokoládém?
Hozom.
Hol van anya?
Nem tudom. Valószínűleg a szőlőben.
Oké.
Látogatóba jöttél, vagy menekülsz Párizsból?
Azért jöttem, hogy lássalak titeket.
- Lagerfeld elhagyott, ugye? Le vagy égve? - Nem.
- Beteg vagy? - Nem.
Ha beteg vagy, maradj távol apától!
- Az immunrendszerének annyi. - Nem vagyok.
A társaság miatt jöttem, meg egy kis szeretetért.
Három éven át felénk se néztél. Mondtuk, hogy apa rákos...
Vissza se hívsz, és elvárod a szeretetet.
Nem felejtettelek el, Anne.
Menj be apához! Tudja, hogy itt vagy.
Hagyd abba!
Visszajöttem,
ebédelünk, beszélgetünk, mondd el, hogy vagy!
Ki az a Beaumarchais?
A barátaim összefutottak veled párizsi partikon.
Állítólag a Jacques de Bascher de Beaumarchais nevet használod.
Szóval
ki az a Beaumarchais?
Nem elég neked a nevünk?
Nem elég kifinomult?
Szégyelled? Túl régimódi?
Nem elég csillogó a társasági barátaidnak?
Nem tudod, miről beszélsz.
De igen. Mindenki erről beszél, és utálom. Minket nem így neveltek!
Ne kiabálj! Ebből elég!
Azt hittem, te és Lagerfeld szerelmesek vagytok.
Így is van.
Tényleg? Nekem úgy hangzik, mintha inkább szexről lenne szó.
Sokkal több lehetnél, Jacques. Erre mit csinálsz az életeddel?
Feladod a tanulmányaidat ezért. Megtagadod a családodat.
Szereted azt hinni, hogy apa azért utasít el, mert meleg vagy.
De apa azért utasít el, mert mindig a könnyű kiutat választod.
Kapcsold be a tévét!
Ha halott lennék, tudnék róla.
Ma reggel óta megengedik, hogy kint dolgozzak a stúdióban.
Beteg vagyok.
Nagyon beteg.
Régóta beteg vagyok, de senki nem vette észre.
Monsieur Saint Laurent idegösszeomlásban szenved.
És megerősíthetjük, hogy nincs egyéb betegsége.
Ezek megőrültek?
Ebbe bele fognak bukni!
Most legalább nem piszkálják majd őket.
Az elmúlt napok kitartó pletykái
csupán hiábavaló kísérletek
a Saint Laurent-ház megrágalmazására.
Monsieur Saint Laurent a zseni, akit ismerünk.
Karl!
Te állsz emögött?
Nem hallottad?
Yves egyedül teszi tönkre magát.
Biztosíthatjuk önöket, hogy a legjobb orvosok kezelik.
Ne aggódjanak miattam!
Tudok vigyázni magamra.
Hamarosan jobban leszek.
Még mindig képes vagyok meglepni önöket.
Ami a szóbeszédet illeti,
kiderítjük, hogy kik terjesztik.
- Halló? - Monsieur Saint Laurent irodáját kérem!
- Kit keres? - Anne-Marie Muñozt.
- Kivel beszélek? - Rolanddal.
- Halló? - Én vagyok.
Igen.
Bocsáss meg azért, amit tenni fogok, de nincs más választásom.
Tessék?
Nálam van az összes levél, amit Yves Jacques-nak írt.
Nekünk ehhez mi közünk?
Mondd meg Pierre-nek, ha még egyszer megrágalmaz,
vagy keresztbe tesz nekem, elküldöm a leveleket az újságoknak!
Hallottad?
Igen.
Nagyon örülünk, hogy itt vagy.
Köszönöm, Chantal!
Jó estét, apa!
Jól alakul a szőlő?
Már rügyezik?
Alakul.
Nem jeleznek előre fagyokat.
Jól van.
Hamarosan kezdődhet a metszés.
Valószínűleg.
Augier hívott.
Kölcsön tud adni nekünk két csomagolót,
amíg keresünk újakat.
Talán Xavier, a legkisebb fiunk is besegíthet.
Ha addigra túl van a vizsgáin.
Már majdnem végzett, nem?
De, azt hiszem.
Az jó. A kicsi komolyan veszi a dolgokat.
Számíthat rá.
Hűha!
Ez komoly?
Tudod, mitől szenvedsz?
A feleslegességtől.
Ha hasznossá tennéd magad, nem lennél egyedül. Én sosem vagyok.
Hagyjál engem a buziaktivistáiddal!
Nem fogok az utcán felvonulni.
- Miért nem? - Egyszerűen csak nem.
A homoszexualitás nem puszta magánügy, öltözködési stílus vagy életmód.
Azt jelenti, élni és élni hagyni.
Ez alapvetően politikai kérdés.
Fontos ügy, és kell az embernek egy ügy, amit képvisel.
Célra van szükséged, Jacques.
Forradalmár és dzsigoló. Imádom!
Jó, hogy apának van még három gyereke, akik megmentik a családot.
Egyáltalán nem jó!
Ő az?
- Jössz velünk? - Igen.
- Menjünk! - Igen.
- Majd megyek utánatok. - Apa, kezdődik a mise.
Gyere!
Menjünk, drágám!
Talán szólnom kellett volna előre.
Az nem lett volna ilyen vicces.
Ne haragudj! Te, itt... Erre nem számítottam.
Fiatalkoromban, amikor Párizsba költöztem,
úgy hívtuk a stílust, amit most a misére vettél fel,
hogy „katolikus”.
Ez vagyok én, sallangok nélkül.
Mindent rendbe hoztam.
Mostantól minden megváltozik.
Amerikába megyünk, megcsináljuk a parfümöt.
Újrapozicionáljuk magunkat. Élvezzük az életet.
Megerősödve térünk vissza.
Revansot fogunk venni.
Bocsánatot kérek.
Durva voltam.
Túlságosan is.
Aggódtam. Ideges voltam.
Nem gondoltam komolyan, amit mondtam.
De azért mégis.
Ne haragudj rám!
Én nem haragszom rád.
Gyere!
Menjünk!
Urunk, Jézus Krisztus kegyelme,
az Isten szeretete
és a Szentlélek közössége legyen mindnyájatokkal!
- És a te lelkeddel! - És a te lelkeddel!
Készüljünk fel a szentáldozásra azzal,
hogy felismerjük, bűnösök vagyunk!
Jacques!
- Apa kéri, hogy cseréljünk helyet. - Mi?
Állj mellé!
Alleluja, alleluja
Áldunk téged, Urunk, Jézus Krisztus
A feliratot fordította: Vincze Ágnes