Denne serien er løst inspirert av Karl Lagerfelds liv.
Enkelte karakterer, deres intime og profesjonelle forhold,
deres handlinger og uttalelser, steder og hendelser,
samt kunstneriske kreasjoner,
kan ha blitt oppdiktet eller endret av forfatterne for dramatiske formål.
I tilfelle slik oppdiktning eller endring,
er enhver likhet med faktiske karakterer eller noen personers historie
kun for dramatiske formål,
og har ikke til hensikt å gjenspeile en faktisk karakter eller deres historie.
Så her er den berømte Club Sept!
Jeg har hørt om den så lenge!
Karl, Pierre Bergé er her.
Uansett hva de sier om deg, ei det.
Vær stolt av det, så blir de lei av å snakke om det.
De kaller ikke deg hore.
Hun er den beste amerikanske nesen, så jeg trenger henne til Chloé-duften.
Så ta deg sammen.
Klar for vår sensasjonelle entré?
For en skjønnhet... nei, det er sant!
Er du utkaster nå?
Få hora di vekk herfra.
-Hva sa du? -Har du et problem, ta det opp med meg.
Jeg snakker ikke til deg.
Det er vel ikke du som bestemmer?
Jo. Jeg sa du skulle holde tispa di i bånd.
-Hva skal du gjøre? -Er du gal?
Vil du ha Lagerfeld eller Saint Laurent i klubben din?
-Saint Laurent. -Nettopp!
Jeg knuser knærne dine om jeg ser deg igjen.
Og du er død, tyskerjævel.
Jeg skal tilsmusse navnet ditt i Paris.
Det må være alvorlig om Jacques er her klokka 07.00.
-Hvordan går det? -Jeg hadde klart meg uten det.
Hør her. Jeg...
Beklager at du ble innblandet i det.
Jeg snakker med Pierre.
Hvorfor det?
-For å forklare, få ham til å forstå... -Hva skal du si til ham?
"Beklager, jeg kan ikke holde kuken i buksa.
"Og jeg kan ikke skille tilregnelighet fra galskap."
Skal du snakke med Saint Laurent også?
Og omdømmet mitt?
Hvordan skal du redde mitt profesjonelle omdømme?
Det er det vi lever av.
Pierre kan ødelegge det på en uke.
Tjue år.
Tjue år med arbeid hver dag i mitt liv for å få litt respekt fra folk.
Ingen liker meg her.
Ingen vil at jeg skal lykkes.
Og du ødelegger alt.
Så dra hjem og la meg ta meg av det.
Karl, jeg kan hjelpe...
Ikke si noe, ikke gjør noe.
Forsvinn. Jeg vil ikke se deg mer.
Jeg har også ære. Jeg har blitt fornærmet.
Hvem bryr seg om ære?
Mange klarer seg fint uten den.
Jacques i skammekroken.
I skammekroken.
Og når Pierre truer med å sende folk for å gjøre opp med deg,
er han fullt i stand til det.
Jeg advarte deg.
Gratulerer.
Hva er det du gjør?
Ser du ikke at jeg går?
Er jeg usynlig? Din lille dritt!
Bernadette Maurice fra New York Times, syk.
Beklagelser, intervju utsatt.
Mont-Servan fra Le Monde for opptatt, vet ikke om de kommer på visningen.
Samme for Macy's. De vurderer i siste øyeblikk.
Det er mye for én morgen.
John Fairchild hjalp meg omsider med å forstå hva som foregikk.
Finn ut av problemene med Pierre Bergé.
Det var det han sa.
Trodde ikke det ryktes så fort.
Det glemte jeg nesten!
Den amerikanske parfymejenta ringte og sa
at hun ikke ville ha noe med en slik skandale å gjøre.
Hun drar tilbake til New York.
-Hva gjorde du med Pierre Bergé? -Ingenting.
Han brukte morgenen på å ringe alle moteredaktører
for å si at de måtte velge mellom Saint Laurent og Lagerfeld.
Og alle valgte Saint Laurent.
Alt oppstyret er ikke verdt å snakke om.
Men til tross for meg selv, påvirker det Chloé,
og jeg skammer meg dypt.
Alt jeg kan si, er at jeg lover å løse problemet,
og journalister kommer på visningen.
Det lover jeg.
Men hvordan skal du fikse det?
Alle hater Pierre Bergé.
Alle har blitt krenket av ham en gang.
Men alle holder kjeft.
Han er den mektigste mannen i bransjen.
Han betyr suksess eller fiasko.
Denne saken er nok siste nytt i Paris. Jeg bryr meg ikke.
Men slutt fred med Bergé.
For enhver pris.
Dette er bare et vennlig råd.
Og en ordre fra sjefen din.
Vet vi om en bra blomsterbutikk i New York?
Ja, jeg kan finne en.
Få en bukett levert til parfymedamen.
Gullbusker, asaleaer og påskeliljer.
Ta helt av. En stor, dyr bukett.
Greit.
Saint Laurents kontor, takk.
Ja, Anne-Marie Muñoz, takk.
Det er Roland.
Takk.
Kom inn. Det er åpent.
Er madammen i nattkjolen?
Håper du jeg staker opp vasken din?
Du vet det ikke er det jeg liker.
-Greit. -Ta-da!
Jeg tar alt. Speedballer og kokain.
Planlegger du selvmord eller fest?
Det spørs.
Hva pønsker du på? Vil du...
Vi kan ta en linje og prate. Jeg har god musikk.
Hyggelig, men jeg har for mye arbeid.
-For mye arbeid? -Ja.
Det er slik det er nå for tiden.
Tilbake til arbeidet, da.
-Behold resten. -Takk.
Du er berømt, kompis.
Kundene mine snakker om deg.
-Be dem dra til helvete. -Ja vel.
Vær forsiktig med speedballene. Det er sterke saker.
Ha det, Jacques.
Anne-Marie, hyggelig å se deg.
Dette er et bra sted.
Ingen ser oss. Vi er langt unna Saint Laurent-fabrikkene.
Jeg ser du er en god venn av meg.
Pierre kan sparke meg i morgen.
-Jeg er sårbar. -Vet det.
Du må forklare meg hva som skjer med Yves. Hvor er han?
Ikke her.
Hva mener du?
Vi lette overalt etter ham i to dager.
Vi fikk omsider en telefon fra et herberge i Nanterre.
Han ante ikke hvor han var.
Hadde verken legitimasjon på seg, jakke eller sko.
Han hadde blitt banket opp eller havnet i slåsskamp. Hvem vet?
Han var ikke et vakkert syn.
Det er ikke første gang han har sporet av.
Han klarer seg. Du får ham på beina igjen.
Pierre fikk ham innlagt på sykehus. Yves kastet en marmorbyste på ham.
Selv om han er gal, behandler han alltid Pierre bra.
Han fortjener ikke det. Han bjeffer mye, men han bærer byrden.
Yves hadde ikke klart seg uten ham.
Han måtte legges inn i 61 også.
Seks måneder senere slapp han ut og bygde eget motehus.
Det er verre enn i 61.
Denne gangen er det nervene hans, samt alkohol og dop.
Og jeg inkluderer din Jacques i dopen.
Han designer ikke lenger.
Hele selskapet er på vent.
To hundre og femti ansatte venter som sultne høns.
Visningene er om en måned.
Jeg designer kolleksjonen for ham.
Hvem vet dette?
Ingen. Bare Pierre og jeg.
Vi lyver til alle.
Når vi snakker sammen, lurer vi på om dette er slutten.
Denne veien.
Gjorde du det med vilje?
Gjorde hva?
-Gjorde hva, Anne-Marie? -Det er det Pierre sier.
At du oppmuntret Jacques til å skade Yves.
At du brukte Jacques til å knuse Yves.
Så det er slik du ser meg?
Jeg vet ikke.
Hvorfor skulle jeg det?
Fordi jeg er sjalu?
Fordi jeg ikke er Yves, og vil være det?
Han og Jacques er samtykkende voksne.
Sannheten er at Pierre er så sint
fordi han ikke vil innrømme at Yves er gal.
Men Jacques og jeg er ikke ansvarlige for det.
-Greit. -Ja.
Sainte-Anne sykehus
Min Karlito.
Er du her for å få meg ut?
Jeg gjorde deg ikke noe.
Han kom og lette etter meg.
Han elsker deg.
Det er du som ikke kan elske.
Hvor skal du? Karl!
Ikke la meg være alene her!
Karl?
Ikke nå, mamma!
Jo, nå!
Jeg lar deg fortsette med livet ditt.
Mamma, hva vil du?
Jeg var nettopp hos frisøren.
To sladrekjerringer satt ved siden av.
Grevinne de Ribes og baronesse de Rothschild.
Venner av Yves og Pierre, hvis jeg forsto det riktig?
Hvis du mener å si at de sa stygge ting om meg,
vil jeg ikke vite det.
De snakket om meg.
Deg?
Om "Karl Lagerfelds mor", nazisten.
Vi vil alltid være nazister her.
Og jeg sa aldri noe.
Men Pierre Bergé er velinformert.
Han vet at faren din verken var baron eller svensk.
Og at han brukte tvangsarbeidere på fabrikkene.
Han bestemte seg for å fortelle alle sannheten.
-Du har mistet kontrollen, gutt. -Nei!
Jeg tar den tilbake.
Den er veldig fin på deg, Amina.
Fint volum. Veldig bra arbeid.
Er hun sammen med journalisten fra Paris Match?
Amina? Hvorfor er du interessert i Paris Match?
Du,
har du snakket med Pierre Bergé?
Amina.
-Du bor i Champs-de-Mars, ikke sant? -Jo.
Jeg kjører deg hjem senere.
-Det er på veien. -Ja vel.
Jacques?
Det er meg. Åpne.
Kan vi snakke litt?
Fra din Yves
Som du er Din Yves
Jacques - Du er min last, mitt liv, min religion, min synd og min død
"Karl,
"dette er ikke gøy lenger.
"Og siden jeg fortsatt har litt stolthet og energi,
"drar jeg, gigoloen,
"genimorderen,
"tilbake til det stedet hvor jeg fortsatt har respekt.
"Farvel, Paris.
"Lykke til.
"Jacques."
Godt, og den er min.
-Herregud, han er så dum! -Min kjære lille mor!
Hva gjør du her?
Min kjære!
Jeg er tilbake.
Du er så kjekk.
Hvor er pappa?
Han hviler. Eller prøver.
-Hallo? -Hva er det jeg hører?
Er Yves Saint Laurent død?
Anna. Så ryktet har nådd Milano?
Ja, hele pressen fikk med seg artikkelen i Paris Match.
Hvor kommer dette ryktet fra?
Vi stiller alle det samme spørsmålet.
Hva har Pierre å si?
Pierre Bergé gjør som han pleier.
Han nekter å ta telefonen når en journalist ringer.
Ingen av oss har fått tak i ham.
Hva vil han gjøre? Gjemme liket i et skap?
Hvis Yves Saint Laurent er død, må vi vite få om det.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg kommer til Paris.
Jeg kommer til å henge hos Bergé med alle de andre fra Vogue.
Han må snakke med oss.
Greit. Hold meg oppdatert.
-Selvfølgelig, kjære. -Takk.
ER YVES SAINT LAURENT DØD?
Kom inn, doktor.
Hallo, Monsieur de Bascher.
Min lille Jacques!
Å, jeg er så glad!
-Så glad! -Jeg også.
Hvor er kakaoen min?
Jeg henter den.
Hvor er mamma?
Vet ikke. Antakelig på vinmarkene.
Ja vel.
Er du her for oss, eller flykter du fra Paris?
Jeg er her for å besøke dere.
-Lagerfeld forlot deg, sant? Er du blakk? -Nei.
-Er du syk? -Nei.
Er du syk, hold deg unna pappa.
-Immunforsvaret er borte. -Ikke syk.
Jeg kom for å få selskap, litt kjærlighet.
Du glemte oss i tre år. Vi fortalte deg at pappa hadde kreft.
Du ringer knapt, og vil ha vår kjærlighet.
Jeg har ikke glemt dere, Anne.
Gå til pappa. Han vet at du er her.
Stopp!
Jeg er tilbake,
vi spiser lunsj, vi snakker. Si hvordan det går!
Hvem er Beaumarchais?
Vennene mine møter deg på fester i Paris.
Du går visst under navnet Jacques de Bascher de Beaumarchais.
Så jeg lurte på
hvem Beaumarchais er.
Er ikke navnet vårt nok for deg?
For lite sofistikert?
Skammer du deg? Er det for gammeldags?
Ikke fornemt nok for sosietetsvennene dine?
Du vet ikke hva du snakker om.
Jo, det er overalt, og jeg hater det. Sånn ble vi ikke oppdratt.
Du kjefter! Det holder nå!
Trodde du og Lagerfeld var forelsket.
Vi er det.
Det høres ut som det handler mer om å få seg et ligg.
Du kunne vært så mye mer, Jacques. Og hva gjør du med livet ditt?
Du gir opp studiene for dette. Du fornekter familien din.
Du liker å si til deg selv at pappa avviste deg fordi du er homofil.
Men pappa avviser deg fordi du alltid tar den enkle utveien.
Slå på TV!
Om jeg var død, ville jeg visst det først.
Siden i morges har jeg fått lov til å gå ut og jobbe i studio.
Jeg er syk.
Veldig syk.
Jeg har vært syk lenge, men ingen merket det.
Monsieur Saint Laurent lider av et nervøst sammenbrudd.
Og vi kan bekrefte at han ikke har noen andre sykdommer.
Er de gale?
Dette tar livet av dem!
Nå slutter de i hvert fall å snoke.
Alle disse vedvarende ryktene de siste dagene
er ikke annet enn nytteløse forsøk
på å bakvaske huset Saint Laurent.
Monsieur Saint Laurent er geniet vi kjenner.
Karl.
Står du bak alt dette?
Hørte du det ikke?
Yves ødelegger seg selv på egen hånd.
Vi kan forsikre dere om at han har de beste legene.
Ja, ikke vær urolige for meg.
Jeg tar meg av meg selv.
Jeg blir snart bedre.
Jeg kan fortsatt overraske dere.
Når det gjelder dem som står bak ryktene,
skal de vite at vi finner ut hvem de er.
-Hallo? -Monsieur Saint Laurents kontor, takk.
-Hvem vil du snakke med? -Anne-Marie Muñoz.
-Hvem ringer? -Roland.
-Hallo? -Det er meg.
Ja.
Tilgi meg for det jeg skal gjøre, men jeg har ikke noe valg.
Hva?
Jeg har alle brevene Yves skrev til Jacques.
Hva har det med oss å gjøre?
Si til Pierre at hvis han bakvasker meg igjen,
eller kødder med meg igjen, sender jeg brevene til avisene.
Hørte du meg?
Ja.
Vi er så glad du er her.
Takk, Chantal.
God aften, pappa.
Går det bra med vinrankene?
Spirer de ikke ennå?
Ikke så verst.
Det er ikke noe frostvarsel.
Bra.
Da tar vi knoppene snart.
Antakelig.
Augier ringte.
Han kan låne oss to pakkere
mens vi leter etter andre.
Xavier, vår yngste, kan kanskje hjelpe til.
Hvis han er ferdig med tentamenene da.
Jeg tror han er nesten ferdig.
Ja, han er nesten ferdig.
Det er bra. Vår yngste tar ting på alvor.
Man kan stole på ham.
Jøss!
Seriøst?
Vet du hva du lider av?
Ubrukelighet.
Om du var til nytte, ville du følt deg mindre alene. Jeg er aldri alene.
Nok med lesbe- og homseorganisasjonene.
Jeg skal ikke marsjere i gatene.
-Hvorfor ikke? -Jeg vil bare ikke.
Homoseksualitet er ikke bare en privatsak eller en måte å kle seg på eller feste.
Det er å leve livet sitt og la andre leve sitt.
Det er dypt politisk.
Det er en sak, og jeg tror det er viktig å ha en.
Du trenger en sak, Jacques.
En revolusjonær og en gigolo. Det liker jeg.
Bra at pappa har tre barn til som redder familien fra fortapelse.
Dette er slett ikke bra.
Er det ham?
-Blir du med oss? -Ja.
-Kom igjen. -Greit.
-Jeg blir med. -Pappa, gudstjenesten starter.
Kom igjen.
Vi går, kjære.
Kanskje jeg burde advart deg.
Det hadde ikke vært så morsomt.
Beklager. Jeg forventet deg ikke her.
I min ungdom, da jeg kom til Paris,
kalte vi det du har på deg kirkeklær,
slik folk kler seg til gudstjeneste.
Dette er meg uten sminke.
Jeg fikset alt.
Alt forandrer seg nå.
Vi skal til USA for å lage denne jævla duften.
Vi omskaper oss. Vi morer oss.
Kommer sterkere tilbake.
Vi får vår hevn.
Jeg beklager.
Jeg var tøff.
For tøff.
Jeg var bekymret. Opprørt.
Jeg sa ting jeg ikke mente.
Men det gjorde du.
Ikke vær sint på meg.
Jeg er ikke sint på deg.
Kom.
La oss dra.
Måtte vår Herre Jesu nåde,
Faderen Guds kjærlighet,
og Den hellige ånds nattverd være med dere alltid.
-Og med din ånd. -Og med din ånd.
La oss forberede feiringen av eukaristien
ved å erkjenne at vi er syndere.
Jacques.
-Pappa vil at du skal bytte plass. -Hva?
Stå ved siden av ham.
Halleluja, halleluja
Priset være deg, Herre Jesus
Oversatt av: Gry Viola Impelluso